Indonesien
Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen.
Indonesien er et land i Sydøstasien, der består af de seks hovedøer Sumatra, Java, Sulawesi, Bali, Kalimantan og Irian Jaya samt 13.677 mindre øer. Omkring 3.000 af øerne er beboede og strækker sig over et vulkansk område på næsten 5.000 km. Indonesien er verdens største øgruppe. Landet er medlem af ASEAN.
Republikken Indonesien Republik Indonesia | |
---|---|
![]() | |
Hovedstad og største by | Jakarta 6°10.5′S 106°49.7′Ø / 6.1750°S 106.8283°Ø |
Officielle sprog | Bahasa Indonesia |
Officiel skrift | Latinske alfabetet |
Demonym | indoneser |
Regeringsform | Præsidentiel republik |
Susilo Bambang Yudhoyono | |
Boediono | |
Uafhængighed fra Holland | |
• Erklæret | 17. august 1945 |
27. december 1949 | |
Areal | |
• Total | 1.919.440 km2 (nr. 16) |
4,85 | |
Befolkning | |
• Anslået juli 2009 | 240.271.522[2] (nr. 4) |
• Folketælling 2000 | 206.264.595 |
• Tæthed | 125,2/km2 (nr. 84) |
BNP (KKP) | Anslået 2008 |
• Total | 909,729 mia. USD[3] (nr. 16) |
• Pr. indbygger | 3.980 USD[3] (nr. 121) |
BNP (nominelt) | Anslået 2008 |
• Total | 511,765 mia. USD[3] (nr. 19) |
• Pr. indbygger | 2.239 USD[3] (nr. 116) |
Gini (2002) | 34,3 |
HDI (2007) | ![]() |
Valuta | Rupiah (IDR ) |
Tidszone | UTC+7 til +9 (forskellige) |
UTC+7 til +9 (findes ikke) | |
Kendings- bogstaver (bil) | RI (Republik Indonesia) |
Luftfartøjs- registreringskode | PK |
Internetdomæne | .id |
Telefonkode | +62 |
ISO 3166-kode | ID, IDN, 360 |
Landet dækker kun 1,3 pct. af Jordens overflade, men udgør en region med meget stor naturlig variation inden for flora og fauna. 10% af Jordens blomstrende planter, 17% af dens fugle, 12 pct. af dens pattedyr og 16 pct. af dens reptiler og padder findes repræsenteret i Indonesien.
Landet blev dannet efter opløsningen af Hollandsk Ostindien.
Etymologi
Navnet Indonesien stammer fra det latinske Indus, som betyder "Indien" og det græske nesos, som betyder "ø".[5] Navnet går tilbage til det 18. århundrede, forud for Indonesiens uafhængighed.[6] I 1850 forslog en engelsk etnolog at kalde indbyggerne i "Indisk Arkepilag og Malaysk Arkepilag" for Indunesians — og, efter hans mening, Malayunesians.[7] I den samme bog brugte en elev fra Earl's, James Richardson Logan, Indonesia som et synonym for "Indisk Arkepilag".[8] Dog gik hollandske akademikere fra Hollandsk Ostindien ikke ind for at skrive Indonesia. De brugte i stedet udtrykkene "Malaysk Arkepilag" (Maleische Archipel); Hollandsk Ostindien (Nederlandsch Oost Indië), kendt som Indië; Ost (de Oost); og endda Insulinde.[9]
Fra 1900 blev navnet Indonesien mere populært blandt akademikere uden for Holland, og indonesiske nationalister indførte det for at udtrykke sig politisk.[10] Adolf Bastian, fra universitet i Berlin, gjorde navnet populært i sin Indonesien oder die Inseln des Malayischen Archipels, 1884–1894. Den første indonesiske lærer, der brugte navnet var Suwardi Suryaningrat (Ki Hajar Dewantara), da han startede et pressebureau i Holland med navnet Indonesisch Pers-bureau i 1913.[6]
Historie
Fosiller af Homo erectus, kendt som "Java-manden" er et bevis på, at Indonesiens arkepilag var beboet for 2 millioner til 500.000 år siden.[11] Austronesiske folk, der udgør flertallet af landets nuværende befolkning, migrerede til Sydøstasien fra Taiwan. De kom til Indonesien omkring 2000 fr.K., og mens de spredte sig over arkepilaget, blev det indfødte, melanesiske folk nødt til at flytte til de østlige områder.[12] Gode landbrugsforhold og brugen af rismarker så tidligt som i det 8. århundrede fr.K.,[13] åbnede muligheden for, at landsbyer, byer og små kongeriger kunne opstå 100 e.Kr. Indonesiens høje søfartsposition gjorde det muligt for landet at forhandle verden rundt. For eksempel blev der indgået handelsaftaler med indiske kongeriger og Kina adskillige århundrede f.Kr.[14] Handel har siden været en del af Indonesiens historie.[15]
Fra det 7. århundrede e.Kr. opstod det magtfulde Srivijaya-kongerige pga. handel og indflydelsen fra hinduisme og buddhisme, der blev bragt med det.[16] Mellem det 8. og 10. århundrede opstod og faldt det buddhistiske landbrugssamfund Sailendra og det hinduistiske Mataram på Javas indland og efterlod store religiøse monumenter som Sailendras Borobudur og Matarams Prambanan. Det hinduistiske Majapahit-kongerige blev grundlagt i det østlige Java i slutningen af det 13. århundrede og under Gajah Mada, fik det indflydelse på meget af Indonesien. Denne periode kaldes ofte for "Guldalderen" i Indonesiens historie.[17]
Selv om muslimske handlere først rejste til Sydøstasien tidligt i den islamiske æra, går de tidligste beviser en på muslimsk befolkning i Indonesien tilbage til det 13. århundrede i det nordlige Sumatra.[18] Andre indonesiske områder indførte islam lidt efter lidt, og det var den dominerende religion i Java og Sumatra ved slutningen af det 16. århundrede. Islam blev stort set blandet med de eksisterende kulturer og religioner, som ændrede den tidligere form for islam i Indonesien, især på Java.[19] De første europæere kom til Indonesien i 1512, da portugisiske handlende, ledet af Francisco Serrão, ville gøre krav på muskat, nellike og cucebpeber på Molukkerne.[20] Hollandske og britiske handlende kom senere. I 1602 oprettede hollænderne Dutch East India Company (VOC) og blev den dominerende europæiske magthaver, og Hollands regering oprettede Hollandsk Ostindien som deres nationale koloni i landet.[20]
I det meste af kolonitiden havde den hollandske flåde ikke særlig god kontrol over arkepilaget. Kun i det tidlige 20. århundrede kunne hollænderne udvide til de grænser, som i dag findes i Indonesien.[21] Japans invasion og senere besættelse ved 2. verdenskrig[22] gjorde en ende på det hollandske styre,[23] og styrkede den tidligere pressede indonesiske uafhængighedsbevægelse.[24] To dage efter Japans overgivelse i august 1945 erklærede Sukarno, en indflydelsesrig nationalistisk leder, Indonesiens uafhængighed og blev udpeget til præsident.[25] Holland prøvede at genindføre deres styre, og en væbnet og diplomatisk kamp sluttede i december 1949, da Indonesien efter internationalt pres blev anerkendt[26] (undtagen det hollandsk område i Vest Ny Guinea, som blev en del af Indonesien efter New York-aftalen i 1962, og FN-mandatet Frit valg-akten i 1969).[27]
Sukarno skiftede fra demokrati til autoritært styre, og bevarede sin magt ved at kunne overskue modstanderne i militæret og Indonesiens kommunistparti.[28] Et kupforsøg d. 30. september 1965 blev stoppet af hæren, som igangsatte en række voldelige angreb mod kommunisterne. Kommunistpartiet blev beskyldt for kupforsøget og ødelagt.[29] Mellem 500.000-1.000.000 folk blev dræbt.[30] Chefen for militæret, general Suharto gjorde det af med den politisk svækkede Sukarno, og blev udpeget som præsident i marts 1968. Hans nye administration,[31] blev støttet af USA's regering,[32] og styrkede den udenlandske investering i Indonesien, som var en stor faktor i de næste tre årtier med væsentlig økonomisk vækst.[33] Dog blev det nye autoritære styre beskyldt for korruption og angreb på oppositionen
I 1997 og 1998 var Indonesien det land, som blev hårdest ramt af Asienkrisen.[34] Dette øgede folkets utilfredshed med landets styre[35] og førte til protester. Suharto trådte tilbage d. 21. maj 1998.[36] I 1999 stemte Østtimor for at løsrive sig fra Indonesien, efter en 25 år lang, militær besættelse, som blev markeret efter international kritik af Indonesiens brutalitet mod Østtimor.[37] Siden Suhartos fald er demokratiet styrket, og der er blevet indført selvstyre i de forskellige regioner og det første præsidentvalg i 2004. Politisk og økonomisk ustabilitet, social uro, korruption og terrorisme har gjort denne proces langsommere. Selv om forholdene mellem de forskellige religioner og etniske grupper ofte er afslappede, findes der intolerance og vold i nogle områder.[38] Et politisk forlig mellem Bevægelsen for et Frit Aceh (Gerakan Aceh Merdeka - GAM) og den indonesiske regering blev indgået i Helsinki d. 15. august 2005.[39]
Religion
Religion: Muslimer (86 %), kristne (ca. 10 %), hinduer (ca. 2 %) - især på Bali, buddhister (ca. 1 %)
Provinser
Indonesien består af 33 provinser:
Største byer
Demografi
Befolkningstilvækst: 1,6 % pr. år
Analfabeter: 13,7 %
Økonomi
Gummi er landets hovedeksportvare, andre vigtige afgrøder er ris, bananer, kaffe og kokosnødder.
Geografi
Grænsestrækninger på land: Total 2.830 km (Malaysia 1.782 km, Papua Ny Guinea 820 km, Østtimor 228 km).
Kystlinje: 54.716 km
Klima: tropisk; varm
Højdeforskelle: Lavest: Indiske Ocean 0 m. Højest: Puncak Jaya 5.030 m.
Se også
Referencer
- ^ (engelsk) US Library of Congress; Vickers (2005), s. 117.
- ^ Central Intelligence Agency (2009). "Indonesia". The World Factbook. Hentet 27. januar, 2010.
{{cite web}}
: Tjek datoværdier i:|accessdate=
(hjælp) - ^ a b c d "(engelsk) Indonesia". Hentet 1. oktober 2009.
{{cite web}}
: Ukendt parameter|udgivrt=
ignoreret (hjælp) - ^ "(engelsk) Human Development Report 2009. Human development index trends: Table G" (PDF). FN. Hentet 10. oktober 2009.
- ^ Tomascik, T (1996). The Ecology of the Indonesian Seas - Part One. Hong Kong: Periplus Editions Ltd. ISBN 962-593-078-7.
{{cite book}}
: Ukendt parameter|coauthors=
ignoreret (|author=
foreslået) (hjælp) - ^ a b (indonesisk) Anshory, Irfan (2004-08-16). "Asal Usul Nama Indonesia". Pikiran Rakyat. Hentet 2006-10-05.
- ^ Earl, George S. W. (1850). "On The Leading Characteristics of the Papuan, Australian and Malay-Polynesian Nations". Journal of the Indian Archipelago and Eastern Asia (JIAEA): 119.
- ^ Logan, James Richardson (1850). "The Ethnology of the Indian Archipelago: Embracing Enquiries into the Continental Relations of the Indo-Pacific Islanders". Journal of the Indian Archipelago and Eastern Asia (JIAEA): 4:252–347.; Earl, George S. W. (1850). "On The Leading Characteristics of the Papuan, Australian and Malay-Polynesian Nations". Journal of the Indian Archipelago and Eastern Asia (JIAEA): 254, 277-278.
- ^ (This term was introduced in 1860 in the influential novel Max Havelaar (1859), written by Multatuli, critical of Dutch colonialism). Justus M. van der Kroef (1951). "The Term Indonesia: Its Origin and Usage". Journal of the American Oriental Society. 71 (3): 166-171. doi:10.2307/595186.
- ^ Jusuf M. van der Kroef (1951). "The Term Indonesia: Its Origin and Usage". Journal of the American Oriental Society. 71 (3): 166-171. doi:10.2307/595186.
- ^ Pope, G G (1988). "Recent advances in far eastern paleoanthropology". Annual Review of Anthropology. 17: 43-77. doi:10.1146/annurev.an.17.100188.000355.
citeret i Whitten, T (1996). The Ecology of Java and Bali. Hong Kong: Periplus Editions Ltd. s. 309-312.
{{cite book}}
: Ukendt parameter|coauthors=
ignoreret (|author=
foreslået) (hjælp); Pope, G (15 august 1983). "Evidence on the Age of the Asian Hominidae". Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America. 80 (16): 4, 988-4992. doi:10.1073/pnas.80.16.4988. PMC 384173. PMID 6410399.{{cite journal}}
: Cite har en ukendt tom parameter:|coauthors=
(hjælp)CS1-vedligeholdelse: Dato automatisk oversat (link) citeret i Whitten, T (1996). The Ecology of Java and Bali. Hong Kong: Periplus Editions Ltd. s. 309.{{cite book}}
: Ukendt parameter|coauthors=
ignoreret (|author=
foreslået) (hjælp); de Vos, J.P. (9 december 1994). "Dating hominid sites in Indonesia" (PDF). Science Magazine. 266 (16): 4, 988-4992. doi:10.1126/science.7992059.{{cite journal}}
: Ukendt parameter|coauthors=
ignoreret (|author=
foreslået) (hjælp)CS1-vedligeholdelse: Dato automatisk oversat (link) CS1-vedligeholdelse: Ekstra punktum (link) citeret i Whitten, T (1996). The Ecology of Java and Bali. Hong Kong: Periplus Editions Ltd. s. 309.{{cite book}}
: Ukendt parameter|coauthors=
ignoreret (|author=
foreslået) (hjælp) - ^ Taylor (2003), side 5–7
- ^ Taylor, Jean Gelman. Indonesia. New Haven and London: Yale University Press. s. 8-9. ISBN 0-300-10518-5.
- ^ Taylor, Jean Gelman. Indonesia. New Haven and London: Yale University Press. s. 15-18. ISBN 0-300-10518-5.
- ^ Taylor (2003), side 3, 9, 10–11, 13, 14–15, 18–20, 22–23; Vickers (2005), side 18–20, 60, 133–134
- ^ Taylor (2003), side 22–26; Ricklefs (1991), side 3
- ^ Peter Lewis (1982). "The next great empire". Futures. 14 (1): 47-61. doi:10.1016/0016-3287(82)90071-4.
- ^ Ricklefs (1991), side 3 til 14
- ^ Ricklefs (1991), side 12–14
- ^ a b Ricklefs, M.C (1993). A History of Modern Indonesia Since c.1300, second edition. London: MacMillan. s. 22-24. ISBN 0-333-57689-6. Fodnotefejl: Ugyldigt
<ref>
tag; navnet "RICKLEFSp24" er defineret flere gange med forskelligt indhold - ^ De hollandske tropper var i konstant kamp mod oprørere både på og uden for Java. Indflydelsen fra lokale ledere Prins Diponegoro i det centrale Java, Imam Bonjol i det centrale Sumatra og Pattimura på Maluku og en blodig 30 år lang krig svækkede hollænderne og gjorde det af med de militære styrker.(Schwartz 1999, side 3–4) På trods af interne politiske, sociale og sekteriske delinger ved den nationale revolution, gik indoneserne, i det hele taget, sammen om at kæmpe for uafhængighed.
- ^ Dower, John W. War Without Mercy: Race and Power in the Pacific War (1986; Pantheon; ISBN 0-394-75172-8)
- ^ Gert Oostindie and Bert Paasman (1998). "Dutch Attitudes towards Colonial Empires, Indigenous Cultures, and Slaves". Eighteenth-Century Studies. 31 (3): 349-355. doi:10.1353/ecs.1998.0021.; Ricklefs, M.C. (1993). History of Modern Indonesia Since c.1300, second edition. London: MacMillan. ISBN 0-333-57689-6.
- ^ Library of Congress, 1992, "Indonesia: World War II and the Struggle For Independence, 1942-50; The Japanese Occupation, 1942-45".
- ^ H. J. Van Mook (1949). "Indonesia". Royal Institute of International Affairs. 25 (3): 274-285.; Charles Bidien (5 december 1945). "Independence the Issue". Far Eastern Survey. 14 (24): 345-348. doi:10.1525/as.1945.14.24.01p17062.
{{cite journal}}
: CS1-vedligeholdelse: Dato automatisk oversat (link) CS1-vedligeholdelse: Dato og år (link); Taylor, Jean Gelman (2003). Indonesia: Peoples and History. Yale University Press. s. 325. ISBN 0-300-10518-5.; Reid (1973), page 30 - ^ Charles Bidien (5 december 1945). "Independence the Issue". Far Eastern Survey. 14 (24): 345-348. doi:10.1525/as.1945.14.24.01p17062.
{{cite journal}}
: CS1-vedligeholdelse: Dato automatisk oversat (link) CS1-vedligeholdelse: Dato og år (link); "Indonesian War of Independence"". Military. GlobalSecurity.org. Hentet 2006-12-11. - ^ Indonesia's 1969 Takeover of West Papua Not by "Free Choice". National Security Archive, Suite 701, Gelman Library, The George Washington University.
- ^ Ricklefs (1991), side 237 - 280
- ^ Friend (2003), side 107–109; Chris Hilton (writer and director) (2001). Shadowplay (Television documentary). Vagabond Films and Hilton Cordell Productions.; Ricklefs (1991), pages 280–283, 284, 287–290
- ^ John Roosa and Joseph Nevins (5 november 2005). "40 Years Later: The Mass Killings in Indonesia". CounterPunch. Hentet 2006-11-12.
{{cite journal}}
: CS1-vedligeholdelse: Dato automatisk oversat (link); Robert Cribb (2002). "Unresolved Problems in the Indonesian Killings of 1965-1966". Asian Survey. 42 (4): 550-563. doi:10.1525/as.2002.42.4.550. - ^ John D. Legge (1968). "General Suharto's New Order". Royal Institute of International Affairs. 44 (1): 40-47.
- ^ US National Archives, RG 59 Records of Department of State; cable no. 868, ref: Embtel 852, October 5, 1965.; Adrian Vickers, A History of Modern Indonesia. Cambridge University Press, p. 163; 2005; David Slater, Geopolitics and the Post-Colonial: Rethinking North-South Relations, London: Blackwell, p. 70
- ^ Vickers, Adrian (2005). A History of Modern Indonesia. Cambridge University Press. ISBN 0-521-54262-6.; Schwarz, A. (1994). A Nation in Waiting: Indonesia in the 1990s. Westview Press. ISBN 1-86373-635-2.; Ricklefs, M. C. (1991). A History of Modern Indonesia since c.1300, Second Edition. MacMillan. ISBN 0-333-57689-X.
{{cite book}}
: Tjek|isbn=
: checksum (hjælp) - ^ Delhaise, Philippe F. (1998). Asia in Crisis: The Implosion of the Banking and Finance Systems. Willey. s. 123. ISBN 0-471-83450-5.
- ^ Jonathan Pincus and Rizal Ramli (1998). "Indonesia: from showcase to basket case". Cambridge Journal of Economics. 22 (6): 723-734. doi:10.1093/cje/22.6.723.
- ^
"President Suharto resigns". BBC. 21 maj 1998. Hentet 2006-11-12.
{{cite news}}
: CS1-vedligeholdelse: Dato automatisk oversat (link) - ^ Burr, W. (6 december 2001). "Ford and Kissinger Gave Green Light to Indonesia's Invasion of East Timor, 1975: New Documents Detail Conversations with Suharto". National Security Archive Electronic Briefing Book No. 62. National Security Archive, The George Washington University, Washington, DC. Hentet 2006-09-17.
{{cite web}}
: Ukendt parameter|coauthors=
ignoreret (|author=
foreslået) (hjælp)CS1-vedligeholdelse: Dato automatisk oversat (link); "International Religious Freedom Report". Bureau of Democracy, Human Rights, and Labor. U.S. Department of State. 2002-10-17. Hentet 2006-09-29. - ^ Robert W. Hefner (2000). "Religious Ironies in East Timor". Religion in the News. 3 (1). Hentet 2006-12-12.
- ^ "Aceh rebels sign peace agreement". BBC. 15 august 2005. Hentet 2006-12-12.
{{cite news}}
: CS1-vedligeholdelse: Dato automatisk oversat (link)
Spire Denne artikel om Asiens geografi er en spire som bør udbygges. Du er velkommen til at hjælpe Wikipedia ved at udvide den. |
Skabelon:Link FA Skabelon:Link FA Skabelon:Link FA Skabelon:Link FA Skabelon:Link FA Skabelon:Link GA Skabelon:Link GA