Гонорій I: відмінності між версіями
[неперевірена версія] | [перевірена версія] |
Немає опису редагування |
|||
Рядок 15: | Рядок 15: | ||
}} |
}} |
||
'''Гонорій I''' ({{lang-la|Honorius}}; †[[12 жовтня]] [[638]], [[Рим]], [[Візантійська імперія]]) |
'''Гонорій I''' ({{lang-la|Honorius}}; †[[12 жовтня]] [[638]], [[Рим]], [[Візантійська імперія]]) — сімдесятий [[папа Римський]] ([[27 жовтня]] [[625]]—[[12 жовтня]] [[638]]), походив з [[Кампанія|Кампанії]], син [[консул]]а Петронія. Вважається, що саме він запровадив відзначення свята «Воздвиження Чесного Хреста». За часів його [[понтифікат]]у проводилась активна місіонерська робота в [[Англія|Англії]]. |
||
Гонорій I підтримував [[монофелітство]], христологічну [[єресь]], за якою [[Ісус Христос]] мав дві основи: людську та божественну, проте одну волю та енергію. [[Монофеліти]] вважали, що самостійність людської волі зникла через її поглинення божественною волею. |
Гонорій I підтримував [[монофелітство]], христологічну [[єресь]], за якою [[Ісус Христос]] мав дві основи: людську та божественну, проте одну волю та енергію. [[Монофеліти]] вважали, що самостійність людської волі зникла через її поглинення божественною волею. |
||
Рядок 22: | Рядок 22: | ||
Через сорок років після своєї смерті Гонорій I був підданий [[анафема|анафемі]] на [[Третій Константинопольський собор|Третьому Константинопольському соборі]] як прихильник монофілітів. Анафема була проголошена папою [[Лев II|Левом II]]. Гонорія I проклинали аж до XI століття. Противники [[Догмат про непомильність Папи|непомильності папи]] на [[Перший Ватиканський собор|Першому Ватиканському соборі]] посилались на помилку Гонорія I. |
Через сорок років після своєї смерті Гонорій I був підданий [[анафема|анафемі]] на [[Третій Константинопольський собор|Третьому Константинопольському соборі]] як прихильник монофілітів. Анафема була проголошена папою [[Лев II|Левом II]]. Гонорія I проклинали аж до XI століття. Противники [[Догмат про непомильність Папи|непомильності папи]] на [[Перший Ватиканський собор|Першому Ватиканському соборі]] посилались на помилку Гонорія I. |
||
== Примітки == |
|||
{{reflist}} |
|||
== Джерела == |
== Джерела == |
||
* [http://www.ccel.org/ccel/schaff/hcc4.i.xi.viii.html History of the Christian Church, Volume IV: Mediaeval Christianity. A.D. |
* [http://www.ccel.org/ccel/schaff/hcc4.i.xi.viii.html History of the Christian Church, Volume IV: Mediaeval Christianity. A.D. 590—1073, Philip Schaff] |
||
{{Папи}} |
{{Папи}} |
Версія за 09:17, 2 квітня 2022
Гонорій I | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
625 — 638 | ||
Попередник: | Боніфацій V | |
Наступник: | Северин | |
Дата народження: | 585 | |
Місце народження: | Кампанія, Східна Римська імперія | |
Дата смерті: | 12 жовтня 638 | |
Місце смерті: | Рим | |
Громадянство: | Східна Римська імперія | |
Релігія: | католицька церква[1] | |
У миру: | Гонорій | |
![]() |
Гонорій I (лат. Honorius; †12 жовтня 638, Рим, Візантійська імперія) — сімдесятий папа Римський (27 жовтня 625—12 жовтня 638), походив з Кампанії, син консула Петронія. Вважається, що саме він запровадив відзначення свята «Воздвиження Чесного Хреста». За часів його понтифікату проводилась активна місіонерська робота в Англії.
Гонорій I підтримував монофелітство, христологічну єресь, за якою Ісус Христос мав дві основи: людську та божественну, проте одну волю та енергію. Монофеліти вважали, що самостійність людської волі зникла через її поглинення божественною волею.
Піддання анафемі
Через сорок років після своєї смерті Гонорій I був підданий анафемі на Третьому Константинопольському соборі як прихильник монофілітів. Анафема була проголошена папою Левом II. Гонорія I проклинали аж до XI століття. Противники непомильності папи на Першому Ватиканському соборі посилались на помилку Гонорія I.
Примітки
- ↑ Catholic-Hierarchy.org — USA: 1990.
Джерела
![]() |
Це незавершена стаття про Папу Римського. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |