Helsingin kantakaupunki
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a9/Karta_%C3%B6ver_Helsingfors_vid_1900-talets_b%C3%B6rjan_%28ur_Nordisk_familjebok%29.jpg/350px-Karta_%C3%B6ver_Helsingfors_vid_1900-talets_b%C3%B6rjan_%28ur_Nordisk_familjebok%29.jpg)
Helsingin kantakaupunki (ruots. Helsingfors innerstad) oli alkujaan alue, joka kuului kaupunkiin ennen 1. tammikuuta 1946 tapahtunutta suurta alueliitosta. Alueliitoksen jälkeen käytettiin myös nimityksiä Kanta-Helsinki ja liitosalue, jotka yhdessä muodostivat Suur-Helsingin. Kantakaupunki eli Kanta-Helsinki tarkoitti kaupunginosia 1–27. Kaupungin hallinnossa käytettiin usein jakoa kantakaupunki – esikaupungit (ruotsiksi stadskärnan – förstäderna). Nimitykset liikekeskusta eli ”city” ja ydinkeskusta alkoivat yleistyä 1960-luvulla. Helsingin keskusta sijoittuu kantakaupungin eteläosaan päärautatieaseman ympäristöön.
Määrittely ja rajat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuosien kuluessa liitosalue-nimityksen käyttö alkoi vähetä ja samalla käsitteen kantakaupunki tarkkarajaisuus hämärtyä. Kantakaupunki-sanan merkitys alkoi riippua siitä, miten kukin puhuja sen ymmärsi. Se alkoi tarkoittaa tarkemmin määrittelemätöntä Helsingin ydinaluetta, esikaupunkien ja lähiöiden vastakohtana. Idässä ja lännessä kantakaupungin rajoina ovat kyllä selvästi suuret merenlahdet ja niitä ylittävät sillat, mutta varsinkin pohjoisraja on käynyt epäselvemmäksi.
Melko usein kantakaupungiksi ymmärretään se alue kaupungista, jota raitioliikenne palvelee. Kantakaupungin ulkopuolella raitiovaunut liikennöivät nykyisin vain Munkkiniemeen. Toinen yleinen käsitys kantakaupungista on ns. kivikaupunki tai korttelikaupunki, eli se alue kaupungista, jossa talot on rakennettu umpikorttelimaisesti, tiiviisti kiinni toisiinsa. Kolmas vaihtoehto on määritellä kantakaupunki siksi alueeksi, johon esikaupunkeihin johtavat moottoritiet päättyvät. Vielä 1960-luvulla kantakaupunkimaisen alueen pohjoisraja kulki jokseenkin selvästi Meilahden, Laakson ja Vallilan rakennettujen alueiden pohjoisreunaa pitkin; tosin myös esimerkiksi Käpylä kuului Helsinkiin jo ennen alueliitosta, mutta leveä rakentamaton vyöhyke erotti sen varsinaisesta kantakaupungista. Myöhemmin on kuitenkin Itä- ja Länsi-Pasila sekä Pikku-Huopalahti rakennettu kantakaupungin välittömiksi jatkeiksi tehden rajan entistä epämääräisemmäksi.
Jo 1950-luvulla Suomenlinna (kaupunginosa numero 52) alettiin tilastoissa liittää kantakaupunkiin, johon sen sijaintinsa vuoksi katsottiin kuuluvan. Monissa yhteyksissä myös Lauttasaaren (numero 31) katsottiin sopivan kantakaupungin yhteyteen.
Väestö ja rakenne
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Helsingin eteläisessä suurpiirissä oli vuoden 2014 alussa asukkaita 106 201.[1]
Helsingin niemen asukasluku oli vuonna 1967 noin 300 000, siitä se on vähentynyt puoleen eli 170 000 asukkaaseen vuoteen 2006 mennessä. Pudotus johtuu asuntojen muuttumisesta toimistokäyttöön ja siitä, että 1960-luvulla asui vielä paljon lapsiperheitä keskustan yksiöissä ja kaksioissa, mutta tämän jälkeen osa heistä muutti muualle pääkaupunkiseudulle tilavampiin asuntoihin. Nykyään myös asunnot ovat vähemmän tehokkaassa käytössä kuin ennen, sillä kun ennen esimerkiksi kalliolaisessa yksiössä asui neljä ihmistä, nykyään jopa kaksiossa saattaa asua ainoastaan yksi ihminen. Toisaalta toimistoja on alettu 2000-luvun puolessa välissä taas muuttaa asunnoiksi, etenkin hieman kauempana ydinkeskustasta.
Muu aluejako
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kaupungin virastot käyttivät usein aluejakoa, joka oli kulloinkin tarkoituksenmukainen. Tästä on esimerkkinä kaupunkisuunnitteluviraston aluejako vuodelta 1980.
- asemakaavaosasto
- keskustatoimisto; kaupunginosat 1–9, 20, 52
- kantakaupunkitoimisto; kaupunginosat 10–19, 21–27
- läntinen esikaupunkitoimisto; kaupunginosat 28–35, 46
- koillinen esikaupunkitoimisto; kaupunginosat 36–41
- itäinen esikaupunkitoimisto; kaupunginosat 42–45, 47–51, 53, 54
- keskustatoimisto; kaupunginosat 1–9, 20, 52
- yleiskaavaosasto
- kantakaupunki
- eteläinen jaos; kaupunginosat 1–9, 13, 20, 52
- pohjoinen jaos; kaupunginosat 10–12, 14–19, 21–27
- eteläinen jaos; kaupunginosat 1–9, 13, 20, 52
- läntiset esikaupunkialueet; kaupunginosat 29–33, 46
- pohjoiset esikaupunkialueet; kaupunginosat 28, 34, 35
- koilliset esikaupunkialueet; kaupunginosat 36–41
- itäiset esikaupunkialueet; kaupunginosat 42–45, 47–51, 53, 54
- kantakaupunki
Kaupungin aluejako
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vuonna 1984 otettiin käyttöön nykyinen piirijako. Tilastoissa käytettiin 1960-luvulta alkaen vuoteen 1984 seuraavanlaista jakoa:
Kantakaupunki
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Keskusta
- 1 Kruununhaka
- 2 Kluuvi
- 3 Kaartinkaupunki
- 4 Kamppi
- 5 Punavuori
- 1 Kruununhaka
- Eteläinen kantakaupunki
- 6 Eira
- 7 Ullanlinna
- 8 Katajanokka
- 9 Kaivopuisto
- 20 Länsisatama
- 20:1 Ruoholahti
- 52 Suomenlinna
- 53:1 Länsisaaret
- 6 Eira
- Läntinen kantakaupunki
- Itäinen kantakaupunki
- 10 Sörnäinen
- 11 Kallio
- 12 Alppiharju
- 19 Mustikkamaa-Korkeasaari
- 21 Hermanni
- 22 Vallila
- 10 Sörnäinen
- Pohjoinen kantakaupunki
- 23 Toukola
- 24 Kumpula
- 25 Käpylä
- 26 Koskela
- 27 Vanhakaupunki
- 23 Toukola
Esikaupungit
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Läntiset esikaupungit
- 29 Haaga
- 30 Munkkiniemi
- 31 Lauttasaari
- 32 Konala
- 33 Etelä-Kaarela
- 46 Pitäjänmäki
- 29 Haaga
- Pohjoiset esikaupungit
- 28 Oulunkylä
- 34 Pakila
- 34:1 Paloheinä
- 35 Tuomarinkylä
- 28 Oulunkylä
- Koilliset esikaupungit
- Itäiset esikaupungit
- 42 Kulosaari
- 43 Herttoniemi
- 44 Tammisalo
- 45 Vartiokylä
- 47 Mellunkylä
- 48 Vartiosaari
- 49 Laajasalo
- 50 Villinki
- 51 Santahamina
- 53:2 Itäsaaret
- 54 Vuosaari
- 42 Kulosaari
Katso myös
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Helsinki alueittain 2014 (Eteläinen suurpiiri sivuilla 26-29) 2015. Helsingin kaupungin tietokeskus. Viitattu 10.5.2015.
|