S/2020 S 3
Дані про відкриття | |
---|---|
Дата відкриття | 5 травня 2023 |
Відкривач(і) | Едвард Ештон, Бретт Гледмен, Жан-Марк Петі, Майк Александерсен |
Планета | Сатурн |
Номер | |
Орбітальні характеристики | |
Велика піввісь | 18 054 700 км |
Орбітальний період | 907,99 діб |
Ексцентриситет орбіти | 0,038 |
Нахил орбіти | 46,1° до площини екватора планети |
Фізичні характеристики | |
Видима зоряна величина | |
Діаметр | 3 км |
Атмосфера | відсутня |
Інші позначення | |
S/2020 S 3 — природний супутник Сатурна. Відкритий Едвардом Ештоном та Бреттом Гледменом, Жан-Марком Петі та Майком Александерсеном 5 травня 2023 року на основі спостережень, зроблених між 3 липня 2019 року та 9 липня 2021 року.[1]
S/2020 S 3 має близько 3 кілометрів у діаметрі, обертається проградно навколо Сатурна на відстані — 18 054 700 км, орбітальний період — 907,99 земної доби, під кутом нахилу 46,1° до площини екліптики, ексцентриситет орбіти — 0,038.[1] S/2020 S 3 належить до інуїтської групи, можливо це уламок Сіарнака, який давно відколовся, оскільки має однакові елементи орбіти, а його орбіта є досить круговою через низький ексцентриситет, на відміну від інших неправильних супутників.[2]
- ↑ а б в MPEC 2023-J35 : S/2020 S 3. Minor Planet Electronic Circular. Minor Planet Center. Процитовано 5 May 2023.
- ↑ а б S/2020 S 3. Tilmann's Web Site. Tilmann Denk. Процитовано 25 December 2023.
- ↑ Planetary Satellite Mean Elements. Jet Propulsion Laboratory. California Institute of Technology. Процитовано 5 May 2023.