Delta Machine
Delta Machine![]() | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||||
Студійний альбом | |||||||
Виконавець | Depeche Mode | ||||||
Дата випуску | 22 березня 2013 | ||||||
Записаний | Санта-Барбара, Нью-Йорк | ||||||
Жанр | Синті-поп, альтернативний рок, електро-рок, електронна музика | ||||||
Тривалість | 57:55 | ||||||
Мова | англійська | ||||||
Лейбл | Columbia Sony Music | ||||||
Продюсер | Бен Хіллер | ||||||
Хронологія Depeche Mode | |||||||
|
Delta Machine — тринадцятий студійний альбом від англійської синті-поп гурту Depeche Mode, що вийшов 22 березня 2013 року.
Альбом підтриманий світовим турне, європейська частина якого почалася 4 травня 2013 в Ніцці і завершилася в Мінську 29 липня. В рамках турне 29 червня 2013 року гурт Depeche Mode виступив з концертом на НСК Олімпійський в Києві.
Після закінчення туру на підтримку альбому Sounds of the Universe, учасники гурту зайнялися сольними проєктами. У листопаді 2011 року Енді Флетчер заявив, що гурт готовий розпочати запис нового альбому. У січні 2012 року учасники гурту зібралися в студії у Санта-Барбарі, щоб представити демозаписи нових пісень і обговорити майбутній альбом. Дейв Гаан записав всі нові пісні в Нью-Йоркській студії Blanco спільно зі своїм другом, Куртом Інала, який допомагав йому в записі вокалу на альбомах Hourglass і The Light The Dead See. У березні гурт узявся до роботи над альбомом.
Продюсером знову виступив Бен Хіллер, який раніше вже працював з гуртом над альбомами Playing the Angel і Sounds of the Universe. В інтерв'ю журналу Billboard Дейв Гаан заявив, що гурт, можливо, не буде далі працювати з Хіллер і альбом стане завершенням даної «трилогії». Для зведення альбому був запрошений Флад, продюсувавший альбоми Violator і Songs of Faith and Devotion.
5 жовтня 2012 на офіційному сайті Depeche Mode з'явився цифровий таймер, що відраховує зворотний час до пресконференції в Парижі. Кожен охочий міг помістити своє зображення на головну сторінку сайту, опублікувавши в Instagram фото з хештег #DepecheMode2013. 23 жовтня на пресконференції гурт оголосив про майбутній турі, а також представила відео зі студії з піснею «Angel». 11 грудня гурт оголосив про підписання контракту з лейблом Columbia Records. Наприкінці січня 2013 були представлені назви та дати випуску альбому і першого синглу, а також треклист і формати видання. Перший сингл «Heaven», який написав Мартін Гор, став доступний для цифрового завантаження 31 січня 2013.
6 лютого в Нью-Йорку відбулося попереднє прослуховування альбому, на якому були присутні кілька музичних журналістів. 11 березня гурт виступив в Нью-Йорку на шоу Девіда Леттермана, поряд з хітами виконавши 5 пісень з нового альбому («Angel», «Should Be Higher», «Heaven», «Soft Touch/Raw Nerve» і «Soothe My Soul»).
15 березня 2013 в ранковому шоу на радіо BBC 6 відбулася прем'єра другого синглу «Soothe My Soul», який так само як і перший написав Гор. Реліз на фізичному носії відбувся 13 травня того ж року.
18 березня стався витік альбому в мережу. У цей же день на BBC 6 відбулася прем'єра пісні «Secret to the End», а альбом став повністю доступний для вільного потокового прослуховування через iTunes Store.
Назву можна розділити на дві частини, перша з яких є відсиланням до блюзової складової альбому, дельта-блюзу. «Це наше бачення блюзу. — Заявив Мартін Гор. — Якщо обернутися назад, можна простежити блюзовий вплив на досить багатьох наших піснях, починаючи з Violator <…>. І тепер, я думаю, ми просто зробили це очевиднішим, відобразивши в назві». Друга ж частина характеризує інше, традиційніше для гурту, електронне звучання альбому.
Автором обкладинки є Антон Корбейн. Фонова фотографія, знята в Нью-Йорку, являє собою вид з вікна Jungle City Studios. Новий логотип був придуманий Корбейн пізніше в Гамбурзі, під час знімання фільму «Особливо небезпечний». За його словами, він хотів, щоб «обкладинка відображала щось сире, індустріальне і незалежне». Це восьма за рахунком обкладинка альбому, яку Корбейн розробив для гурту (включаючи збірник The Best Of, Volume 1). Фото для буклета делюкс-видання альбому були зняті Корбейн в Нью-Йорку і Луїзіані.
Альбом отримав переважно позитивні відгуки з боку музичних критиків. Сайт Metacritic поставив альбому середню оцінку 67 з 100 на основі 32 рецензій. Кайл Андерсон з Entertainment Weekly назвав Delta Machine найсильнішим альбомом гурту в 21-му сторіччі, похваливши роботу програміста Кристоффера Берга. Лоуренс Грін з musicOMH оцінив альбом в 4,5 бали з 5, зазначивши вплив на нього проєкту VCMG: «Складається враження, що вони [Depeche Mode] оперують чимось, що переносить Delta Machine у свій власний маленький світ синтетичної насолоди». Репортер The Daily Telegraph Ніл Маккормік поставив альбому 4 зірки з 5, проте відзначив одноманітність лірики основного учасника гурту: «Він [Гор] береться за одні й ті ж теми (бажання, дисфункція, гріх і спокута) і очевидні метафори, приправляючи їх підлітковими готичними образами ангелів і дияволів і поетизування офісного клерка».
Автор музики і слів Martin Gore (Secret to the End, Broken i Should Be Higher написані David Gahan i Kurt Uenala).
# | Назва | Автор | Тривалість |
---|---|---|---|
1. | «Welcome to My World» | 4:56 | |
2. | «Angel» | 3:57 | |
3. | «Heaven» | Martin L. Gore | 4:03 |
4. | «Secret to the End» | David Gahan, Kurt Uenala | 5:12 |
5. | «My Little Universe» | 4:24 | |
6. | «Slow» | 3:45 | |
7. | «Broken» | David Gahan, Kurt Uenala | 3:58 |
8. | «The Child Inside» | 4:16 | |
9. | «Soft Touch/Raw Nerve» | 3:26 | |
10. | «Should Be Higher» | David Gahan, Kurt Uenala | 5:04 |
11. | «Alone» | 4:29 | |
12. | «Soothe My Soul» | 5:22 | |
13. | «Goodbye» | 5:03 |
Special edition CD | |||
---|---|---|---|
# | Назва | Автор | Тривалість |
14. | «Long Time Lie» | David Gahan, Martin Gore | 4:25 |
15. | «Happens All the Time» | David Gahan, Kurt Uenala | 4:20 |
16. | «Always» | 5:07 | |
17. | «All That's Mine» | David Gahan, Kurt Uenala | 3:23 |
- Depeche Mode official website [Архівовано 10 вересня 2017 у Wayback Machine.]
- http://pitchfork.com/news/49193-depeche-mode-detail-new-album-delta-machine/ [Архівовано 31 січня 2013 у Wayback Machine.]