Стів Коппелл
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Стівен Джеймс Коппелл | |||||||||||||||||||||||||||||||
Народження | 9 липня 1955 (69 років) | |||||||||||||||||||||||||||||||
Ліверпуль, Англія | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 173 см | |||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | Крайній півзахисник | |||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||
Національна збірна | ||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||
Тренерська діяльність** | ||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||
** Тільки на посаді головного тренера. | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Стів Коппел (англ. Steve Coppell, нар. 9 липня 1955, Ліверпуль) — англійський футболіст, що грав на позиції правого вінгера та відрізнявся високою швидкістю та працездатністю[1]. По завершенні ігрової кар'єри — футбольний тренер.
Найбільшу популярність здобув, виступаючи за англійський клуб «Манчестер Юнайтед» у складі якого ставав володарем Кубката Суперкубка Англії, та збірну Англії. Брав участь у чемпіонаті Європи 1980 року та чемпіонаті світу 1982 року. Достроково завершив кар'єру гравця з зв'язку з серйозною травмою коліна у віці 28 років, після чого став футбольним тренером.
Тренував ряд нетопових команд, з якими вмів досягати результату, зокрема з «Крістал Пелас» став фіналістом Кубка Англії, двічі вигравав плей-оф Першого дивізіону Футбольної ліги та ставав володарем Кубка повноправних членів, а «Редінг» вперше в історії клубу вивів у Прем'єр-лігу. Крім того саме Коппелл виявив талант таких футболістів як Іан Райт та Кевін Дойл, які з нікому не відомих новачків стали гравцями міжнародного масштабу.
Коппелл має диплом Ліверпульського університету, отриманий ним під час виступів за «Манчестер Юнайтед»[1].
В 11-річному віці Стів пішов у середню школу Кворрібенк у Південному Ліверпулі, в якій раніше вчилися музикант Джон Леннон та футболіст Джо Ройл. На один клас старше Стіва в школі навчалися майбутній режисер Клайв Баркер, майбутній актор Ліс Денніс та Браян Барвік, виконавчий директор ФА з січня 2005 року.
В юності Коппелл був швидким, різким, креативним футболістом. До нього проявили інтерес деякі провідні клуби, але він вважав за найкраще перейти у скромний мерсисайдський клуб «Транмер Роверз», оскільки хотів отримати диплом з історії економіки у місцевому Університеті Ліверпуля.
До 1974 року Коппелл одночасно грав за «Транмер Роверс», навчався в Університеті та тренував університетську футбольну команду. 1975 року англійський «Манчестер Юнайтед» зробив пропозицію у розмірі 60 000 фунтів за його перехід на «Олд Траффорд». Стіву була запропоновано подвоєння його поточної зарплати і він погодився на перехід, уклавши контракт з манкуніанським клубом.
Коппел продовжував своє навчання, паралельно граючи за «Манчестер Юнайтед», який після річного відсутності знову виступав в Першому Дивізіоні. Дебют Стіва за новий клуб відбувся 1 березня 1975 року в матчі проти «Кардіфф Сіті», коли Коппелл вийшов на заміну. «Юнайтед» виграв матч з рахунком 4:0. Всього в своєму першому сезоні Стів зіграв 10 матчів та забив один гол.
Вже наступного сезону Коппелл зіграв в 39 матчах та забив 10 голів, один з яких — на «Енфілді» у ворота «Ліверпуля», за який Стів вболівав у дитинстві. У тому ж сезоні Коппелл домігся успіхів з молодіжною збірною Англії до 23 років.
Молода та перспективна команда «Юнайтед» під керівництвом Томмі Догерті впевнено виступала в Першому Дивізіоні та дійшла до фіналу кубка Англії 1976 року, в якому зустрічалася з клубом Другого Дивізіону «Саутгемптоном». Молода манкуніанського команда поступилася досвідченішим «святим» з рахунком 1:0. Коппелл завдав перший удар по воротах суперника, пробивши з 23 метрів у воротаря «Саутгемптона».
Пізніше Коппелл сказав: «У той момент я не сильно засмутився, бо був щасливий просто зіграти у фіналі Кубка Англії. Лише потім я усвідомив, що це міг бути мій єдиний шанс виграти його. Але в наступному сезоні я отримав ще один шанс.»
В 1977 «Манчестер Юнайтед» знову дістався до фіналу Кубка Англії. Цього разу їм протистояв «Ліверпуль», який боровся за «требл»: перемогу в Першому Дивізіоні, Кубку Англії та Кубку європейських чемпіонів. Але в цьому матчі сильнішим був «Юнайтед», який переміг з рахунком 2:1. Коппелл був одним з дев'яти футболістів, які поступилися у фіналі Кубка 1976 і змогли завоювати його всього рік потому.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/6/63/Steve_Coppell_Euro_1980.jpg/250px-Steve_Coppell_Euro_1980.jpg)
Пізніше в 1977 році Коппелл отримав виклик в збірну Англії на останню відбіркову гру до чемпіонату світу 1978 року проти Італії на «Вемблі». Коппелл зіграв у матчі, який Англія виграла з рахунком 2:0, але збірна втратила занадто багато очок у попередніх іграх і не потрапила на чемпіонат світу. Новий тренер збірної Англії Рон Грінвуд довіряв Коппеллу, викликавши його на ряд товариських матчів у 1978 році, в одному з яких Стів забив свій перший гол за збірну — в переможному матчі проти Шотландії на «Гемпден-Парку».
Наступного року Коппелл стабільно грав основі клубу та збірної Англії, забивши за збірну голи у ворота Чехословаччини та Північної Ірландії та забиваючи за «Юнайтед», який знову досяг фіналу Кубка Англії в 1979 році. У цьому сезоні Коппелл не пропустив жодної гри за клуб.
Суперником по фіналу Кубка Англії був лондонський «Арсенал», який програв ц фіналі торік «Іпсвічу». «Каноніри» вели після першого тайму з рахунком 2:0 і утримували лідерство по ходу майже всього матчу. За 4 хвилини до кінця зустрічі Коппелл пробив штрафний, м'яч відскочив від Джо Джордана до захисника «Юнайтед» Гордон Макквіна, який вколотив м'яч у сітку воріт суперника. Натхнені манкуніанці пішли на вирішальний штурм і дві хвилини потому, коли гравці «Арсенала» не змогли нормально винести м'яч від воріт, Коппелл зробив приголомшливий навіс на Семмі Макілроя, який прийняв м'яч, обіграв двох захисників та зрівняв рахунок у матчі — 2:2. За хвилину до кінця основного часу, коли, здавалося, командам належить овертайм, нападник «Арсеналу» Алан Сандерленд забив переможний для своєї команди гол у ворота «Юнайтед». «Арсенал» виграв з рахунком 3:2 і завоював Кубок Англії, а Коппелл вдруге поступився у фіналі цього турніру.
Тиждень потому на тому ж «Вемблі» Коппелл пощастило більше: він забив гол і зробив гольову передачу в матчі Англії проти Шотландії, який англійці виграли з рахунком 3:1. Наступні два роки він продовжував стабільно виступати за збірну і за «Юнайтед». Він знову відзначився в матчі з Шотландією в 1980 році на «Гемпден-Парку». На Євро-1980 Коппелл зіграв у перших двох матчах групового етапу, але Англія так і не змогла вийти з групи.
Трагічний поворот у кар'єрі Коппелла стався під час важливого відбіркового матчу на чемпіонат світу 1982 року проти збірної Угорщини. Стів отримав страшний удар в коліно, пізніше описавши його так: «це було схоже на те, що хтось заклав феєрверк в моє коліно і він вибухнув»[2]. Коппелл був прооперований, коліно було відновлено і Стів продовжив грати.
До початку чемпіонату світу в Іспанії Коппелл відновився від травми та зіграв у всіх трьох групових матчах, а потім у матчі другого раунду проти Західної Німеччини. Після наступного матчу Англія вилетіла з турніру, а Коппелл переніс другу операцію на коліні.
Він продовжував, як міг, грати за «Манчестер Юнайтед» після травми, зігравши в 36 матчах в сезоні 1982/83 і в 29 матчах в сезоні 1983/84, а також у двох матчах за збірну після чемпіонату світу (в одному з них, проти Люксембургу він забив гол, а Англія виграла з рахунком 9:0).
Коппелл зіграв у фіналі Кубка Ліги 1983 року, в якому «Юнайтед» поступився «Ліверпулю» з рахунком 2:1. Але у фіналі Кубка Англії того ж року Стів участі не взяв через рецидив травми коліна. «Юнайтед» зіграв внічию з «Брайтон енд Гоув Альбіон» з рахунком 2:2, а в переграванні виграв з рахунком 4:0, в п'ятий раз у своїй історії завоював Кубок Англії.
Стів переніс ще одну операцію, але безрезультатно, і в жовтні 1983 року оголосив про своє рішення завершити кар'єру у віці 28 років. Він встановив клубний рекорд за найбільшою кількістю безперервних матчів у складі «Манчестер Юнайтед» — 207 матчів з 1977 по 1981 рік — цей рекорд досі не побитий. Всього за клуб з Манчестера Коппел провів 396 матчів та забив 70 голів; за збірну Англії він провів 42 матчі та забив 7 голів.
Розпочав тренерську кар'єру невдовзі по завершенні кар'єри гравця, 1984 року, очоливши тренерський штаб клубу «Крістал Пелес», який з перервами очолював до 2000 року. За цей час приводив команду до фіналу Кубка Англії в 1990 році, двох перемог плей-оф Першого дивізіону Футбольної ліги у 1989 та 1997 року і перемоги в Кубку повноправних членів у 1991 році. 1996 року протягом двох місяців очолював «Манчестер Сіті».
З 8 травня 2001 року очолював «Брентфорд», але вже незабаром став менеджером клубу «Брайтон енд Гоув».
9 жовтня 2003 року очолив «Редінг», який 2006 року вивів вперше в історії клубу у Прем'єр-лігу.
22 квітня 2010 року Стів був представлений на посаді нового менеджера «Бристоль Сіті»[3]. 11 серпня того ж року Коппелл подав у відставку з поста наставника «Сіті» та оголосив про завершення своєї тренерської кар'єри[4].
Клуб | Сезон | Ліга | Кубки[5] | Єврокубки[6] | Інші[7] | Разом | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ігри | Голи | Ігри | Голи | Ігри | Голи | Ігри | Голи | Ігри | Голи | ||
Транмер Роверз | 1973/74 | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 9 | 0 |
1974/75 | 29 | 10 | 7 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 36 | 11 | |
Разом | 38 | 10 | 7 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 45 | 11 | |
Манчестер Юнайтед | 1974/75 | 10 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 10 | 1 |
1975/76 | 39 | 4 | 10 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 49 | 5 | |
1976/77 | 40 | 6 | 12 | 2 | 4 | 0 | 0 | 0 | 56 | 8 | |
1977/78 | 42 | 5 | 5 | 1 | 4 | 3 | 1 | 0 | 52 | 9 | |
1978/79 | 42 | 11 | 11 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 53 | 12 | |
1979/80 | 42 | 8 | 4 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 46 | 9 | |
1980/81 | 42 | 6 | 5 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 49 | 6 | |
1981/82 | 36 | 9 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 38 | 9 | |
1982/83 | 29 | 4 | 12 | 7 | 2 | 0 | 0 | 0 | 43 | 11 | |
1983/84 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | |
Разом | 322 | 54 | 61 | 13 | 12 | 3 | 1 | 0 | 396 | 70 | |
Всього за кар'єру | 360 | 64 | 68 | 14 | 12 | 3 | 1 | 0 | 441 | 81 |
Команда | Країна | Початок роботи | Завершення роботи | Показники | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
І | В | П | Н | % Перемог | ||||
Крістал Пелес | ![]() |
3 червня 1984 | 17 травня 1993 | 442 | 179 | 150 | 113 | 40,49 |
Крістал Пелес | ![]() |
8 червня 1995 | 8 лютого 1996 | 32 | 9 | 9 | 14 | 28,12 |
Манчестер Сіті | ![]() |
6 жовтня 1996 | 8 листопада 1996 | 6 | 2 | 3 | 1 | 33,33 |
Крістал Пелес | ![]() |
28 лютого 1997 | 13 березня 1998 | 51 | 16 | 22 | 13 | 31,37 |
Крістал Пелес | ![]() |
15 січня 1999 | 1 серпня 2000 | 40 | 17 | 17 | 6 | 42,50 |
Брентфорд | ![]() |
8 травня 2001 | 5 червня 2002 | 54 | 27 | 15 | 12 | 47,36 |
Брайтон енд Гоув Альбіон | ![]() |
7 жовтня 2002 | 9 жовтня 2003 | 49 | 18 | 17 | 14 | 36,73 |
Редінг | ![]() |
9 жовтня 2003 | 12 травня 2009 | 281 | 125 | 68 | 88 | 44,58 |
Брістоль Сіті | ![]() |
22 квітня 2010 | 12 серпня 2010 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0,00 |
Володар Кубка Англії (1):
Володар Суперкубка Англії з футболу (1):
- Фіналіст Кубка Англії: 1990
- Переможець плей-оф Першого дивізіону Футбольної ліги (2) : 1989, 1997
- Володар Кубка повноправних членів: 1991
- Переможець Чемпіонату Футбольної ліги: 2005/06
- У складі символічної збірної Прем'єр-ліги: 1977–78, 1982–83
- Тренер року в Англії за версією LMA: 2006, 2007
- Тренер місяця англійської Прем'єр-ліги: вересень 2006, листопад 2006
- Тренер місяця Чемпіоншіпу: жовтень 2005, листопад 2005, грудень 2008
- ↑ а б Amy Lawrence. Big interview: Steve Coppell. The Observer.
- ↑ John Davies — Sermons. Johndavies.org.
- ↑ Стив Коппелл возглавил Бристоль Сити. Архів оригіналу за 17 серпня 2010. Процитовано 2 листопада 2013.
- ↑ Коппелл покинул «Бристоль» и завершил тренерскую карьеру [Архівовано 15 серпня 2010 у Wayback Machine.], Чемпионат.ру (12 августа 2010)
- ↑ Кубок Англії, Кубок Футбольної ліги.
- ↑ Кубок УЄФА, Кубок володарів кубків.
- ↑ Суперкубок Англії.
![]() |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Стів Коппелл |
- Стів Коппелл на сайті Soccerbase (англ.)
- Тренерська статистика Стіва Коппелла (англ.)
- Стів Коппелл на сайті National-Football-Teams.com (англ.)
|
|
|
|
|
|
|
- Народились 9 липня
- Народились 1955
- Гравці збірної Англії з футболу
- Гравці чемпіонату Європи з футболу 1980
- Гравці чемпіонату світу з футболу 1982
- Англійські футболісти
- Англійські футбольні тренери
- Футболісти «Транмер Роверз»
- Футболісти «Манчестер Юнайтед»
- Тренери ФК «Крістал Пелес»
- Тренери ФК «Манчестер Сіті»
- Тренери ФК «Брентфорд»
- Тренери ФК «Брайтон енд Гоув Альбіон»
- Тренери ФК «Редінг»
- Тренери ФК «Бристоль Сіті»
- Уродженці Ліверпуля
- Випускники Ліверпульського університету
- Тренери ФК «Керала Бластерс»
- Тренери ФК «Атлетіко» (Колката)