Металургійний комбінат у Корнільяно
![]() | |
Тип | Металургійний завод і бізнес |
---|---|
Галузь | чорна металургія, |
Засновано | 1934 |
Штаб-квартира | Корнільяно, Генуя ![]() |
Територія діяльності | Corniglianod |
Продукція | чавун, сталь (до 2005 року), металопрокат |
Власник(и) | Riva Group |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e6/Cornigliano_altoforno_dismesso.jpg/220px-Cornigliano_altoforno_dismesso.jpg)
Металургійний комбінат в Корнільяно (італ. Acciaierie di Cornigliano) — колишній металургійний комбінат в Італії, у місті Корнільяно (тепер район міста Генуя). Одне з чотирьох основних підприємств чорної металургії Італії у другій половині 20 століття.[1] Тепер — завод з неповним металургійним циклом, що спеціалізується на випуску холоднокатанної продукції. Заснований у 1940-х роках. 2005 року було закрито частину цехів комбінату, зокрема припинено доменне виробництво і виплавку сталі, частина цехів продовжила роботу.
Комбінат побудований у 1940-х роках. Гроші на будівництво комбінату було виділено урядом. Власником його було товариство «Сіак». На момент введеня в дію він став найбільшим металургійним комбінатом Італії.[2] У 1960-х роках завод виплавляв понад 1 млн т сталі на рік — у 1,7 — 2 рази більше, ніж інші заводи Італії. Лише металургійний комбінат в Таранто, введений в дію в середині 1960-х років, випередив його за виробництвом сталі.[3]
1979 року з виробництвом 0,9 млн т. сталі комбінат посів 4 місце серед металургійних підприємств Італії — після комбінатів у містах Таранто (7,5 млн т), Пйомбіно (1,4 млн т), Баньйолі (1,1 млн т.).[4]
2005 року на комбінаті було припинено роботу всього «гарячого виробництва», наприклад доменного. Частину цехів було демонтовано. В цей час на комбінаті працювало близько 3000 осіб.[5]
2010 року завод працював лише на 45% своєї потужності, виробляючи близько 300 тис. т металопрокату.[6]
- ↑ Італія. // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- ↑ Кулагин Г. Д. География промышленности Италии. — М.: Гос. изд-во геогр. литературы. 1954. С. 110, 113. (рос.)
- ↑ Экономическая география стран зарубежной Европы. — М.: Просвещение, 1969. С. 280. (рос.)
- ↑ Russell King. The Industrial Geography of Italy. — 2015. ISBN 978-1138854406 ISBN 1138854409 (англ.)
- ↑ E. Da Molo (17 червня 2010). The Cornigliano Steelworks and its Territory: between Past and Future. Culture e impresa - On-line journal, N 4 November, 2006. Centro per la cultura d’impresa. Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 21 листопада 2015. (англ.)
- ↑ Riva Cornigliano plant operates at 45% capacity. Сайт Steel Business Briefing. 17 червня 2010. Процитовано 21 листопада 2015. (англ.)
![]() |
Це незавершена стаття про підприємство. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |