Маріо Балотеллі
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Маріо Балотеллі Барвуа | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Народження | 12 серпня 1990 (34 роки) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Палермо, ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 189 см | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Вага | 88 кг[1] | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | нападник | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Інформація про клуб | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Поточний клуб | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Юнацькі клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
2001–2006 | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Національна збірна** | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
** Інформацію про ігри та голи за національну збірну | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Ма́ріо Балоте́ллі Барву́а (італ. Mario Balotelli Barwuah, уроджений Маріо Барвуа; нар. 12 серпня 1990, Палермо, Сицилія) — італійський футболіст ганського походження. Нападник турецького клубу «Адана Демірспор».
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c5/Mario_Balotelli_%282009%29.jpg/200px-Mario_Balotelli_%282009%29.jpg)
У віці 15 років мав невдалий перегляд у Барселоні. Згодом ним зацікавився «Інтернаціонале» і підписав Маріо на правах оренди. Потім викупив права на гравця. 8 листопада 2007 року брав участь в товариському турнірі. У матчі проти Шефілду відзначився двічі і «Інтернаціонале» перемогли 5-2.
Професійний дебют відбувся 16 грудня 2007 року у матчі проти «Кальярі», замінивши Давіда Суасо. Матч завершився з рахунком 2-0 на користь «Інтернаціонале». Вже в наступному матчі кубку Італії проти Реджини вийшов у старті і відзначився дублем. «Інтернаціонале» пройшли далі, перемігши з рахунком 4-1. Національну увагу отримав після матчу кубка Італії проти «Ювентуса». «Інтер» здобув перемогу з рахунком 3-2 завдяки 2 голам Маріо.
В листопаді 2008 року Маріо став наймолодшим гравцем за історію клубу, що відзначився в Лізі чемпіонів. У матчі проти кіпрського «Анортосіса» відзначився у віці 18 років 145 днів. Матч завершився 3-3. У матчі проти «Ювентуса» трапився прикрий інцидент. Протягом матчу лунали расистські вигуки у сторону гравців. Сам матч завершився з рахунком 1-1. Єдиний гол за «Інтернаціонале» забив Балотеллі. «Інтер» в четверте поспіль виграв Чемпіонат Італії з футболу.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Song_Balotelli.jpg/150px-Song_Balotelli.jpg)
Після декількох тижнів переговорів «Інтер» та «Манчестер Сіті» досягли згоди, щодо переходу форварда до складу останніх. 12 серпня було офіційно оголошено про трансфер. Його сума склала 22 мільйони €. Тут гравець возз'єднався зі своїм колишнім тренером Роберто Манчіні. На що наставник сказав: «Його стиль гри підходить Прем'єр лізі, а ще він молодий, щоб покращити свою гру. Він сильний гравець, фани Сіті отримають задоволення, спостерігаючи за ним». Балотелі обмінявся номером з одноклубником, щоб міг продовжувати носити форму з №45. Перший матч був у рамках Ліги Європи. Гравець вийшов на заміну у поєдинку проти Тімішоари. Але зазнав травми правого коліна, тому відновлювався до середини жовтня. Дебют у чемпіонаті відбувся у матчі проти Арсеналу 24 жовтня. Манчестер зазнав нищівної поразки 0-3.
Перший м'яч провів у ворота «Вулвергемптон Вондерерз» 30 жовтня. У матчі проти Вест-Бромвіч Альбіон відзначився дублем та червоною карткою. 31 грудня отримав приз Golden Boy, як найкращий молодий гравець Європи. 28 грудня оформив свій перший в кар'єрі хет-трик у матчі проти «Астон Вілли». Поєдинок завершився з рахунком 4-0 на користь «міщан». Незважаючи на успішний сезон у гравця були проблеми з дисципліною, і в результаті цього клуб вдавався до різних санкцій. Був визнаний гравцем матчу у фіналі кубків Англії у матчі проти «Сток Сіті». Манчестер Сіті переміг з рахунком 1-0, і Балотеллі здобув свій перший титул у клубі.
Роберто Манчіні жовтень 2011[2]
Перший гол в сезоні забив у ворота Бірмінгему у матчі Кубка Ліги. 3 дні по тому забив Евертону. Забив перші два м'ячі у ворота Манчестер Юнайтед на Олд Трафорд. Матч завершився перемогою Сіті з рахунком 6-1, що було черговим кроком до чемпіонства. Перший гол у Лізі чемпіонів забив у матчі-відповіді проти Вільяреалу. Свій 10 гол у сезоні забив у матчі проти Блекбрну. Протягом сезону відзначався відсутністю дисципліни. Вийшовши на заміну міг отримати червону картку. Часто конфліктував з гравцями інших клубів. Часто застосовувалися санкції з боку ліги у вигляді заборони грати на певний термін. Терпіння тренера не витримувало і часто з'являлася інформація, що його буде продано, якщо він не зміниться. В останньому матчі сезону проти Куїнз Парк Рейнджерс вирішувалася доля чемпіонства. Балотеллі вийшов на заміну і на 94 хвилині віддав гольову передачу на Серхіо Агуеро. Гол останнього дозволив здобути перемогу і перше з 1964 року чемпіонство.
"Я говорив з Роберто до розмови з гравцями. Ми говорили про багато речей. Він і я були сумні. Але це була приємна розмова. Я люблю Роберто, він був важливим в моїй кар'єрі, і я буду завжди вдячний за його довіру та віру в мене."[3]
Маріо Балотеллі, про його трансфер до Мілану
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/75/Balotelli_Inter-Milan_february_2013.jpg/200px-Balotelli_Inter-Milan_february_2013.jpg)
29 січня 2013 року було влаштовано перехід форварда за 20 мільйонів євро на строк 4 з половиною роки в Мілан з Ман Сіті.[4] 31 січня було офіційно організовано трансфер. Гравець, як і в Інтері та Ман Сіті отримав футболку з 45 номером. Була інформація, що Берлусконі хоче використати його на виборах.
3 лютого 2013 року відбувся дебют у складі Мілану у матчі проти Удінезе в якому нападнику вдалося відзначитися дублем і таким чином Мілан здобув перемогу 2-1.[5] 25 лютого брав участь у принциповому матчі проти Інтера, який закінчився з рахунком 1-1. Загалом в перших шести матчах за Мілан гравець забив 7 голів, таким чином йому вдалося повторити рекорд українця Андрія Шевченка.[6] В останньому турі чемпіонату Італії проти Сієни забив гол з пенальті. Мілан одержав перемогу 2-1, що дозволило йому здобути 3 місце і вийти в Лігу чемпіонів[7] В цьому сезоні Маріо відзначився високою результативністю, загальний коефіцієнт забитих м'ячів за матч склав 0.923.
Перший матч в сезоні зіграв проти ПСВ в рамках Ліги чемпіонів. Вже в першому турі Серії А проти Верони віддав гольову передачу. Перший гол в сезоні забив у ворота ПСВ у матчі-відповіді. В наступному матчі чемпіонату також відзначився голом. В 3 турі проти Торіно реалізував пенальті на 97 хвилині, що дозволило Мілану зрівняти рахунок 2-2. Андріано Галіані[en] заявив, що з Балотеллі поменшало скандалів[8].
Вже в наступному матчі чемпіонату проти Наполі Балотелі отримав червону карточку за розмови з арбітром після матчу . Після матчу з'ясувалося, що гравець погрожував арбітру смертю[9]. Ця червона карточка переросла у трьох матчеву дискваліфікацію[10]. Такий емоційний стан гравця пов'язаний з першим у його кар'єрі не реалізованим пенальті. До того всі 26 спроб були влучними. Але свій гол гравець забив на 91 хвилині, що не допомогло Мілану 2-1 - перемога Наполі. Через декілька днів керівництво Мілану вирішило найняти психотерапевта, щоб той допоміг гравцеві контролювати емоції.
Наступні тури була гольова посуха в чемпіонаті, яка складалась з чотирьох матчів. Загалом за збірну і за клуб він не забивав вісім матчів. 26 листопада Балотеллі вдалось відзначитись в рамках Ліги чемпіонів у ворота Селтіка. В 15 турі оформив перший дубль в чемпіонаті у ворота Ліворно, що дозволило Мілану вирвати нічию 2-2[11].
28 грудня з'явилася інформація, що президент клубу Сільвіо Берлусконі вирішив виставити скандального гравця на трансфер[12]. В цей же день появилася офіційна інформація-спростування[13]. Через декілька днів агент гравця оголосив, що Маріо бажає змінити клуб у січні[14].
19 січня реалізований в ворота Верони пенальті допоміг не тільки перемогти Мілану 1-0, а і здобути першу перемогу в тренерській кар'єрі Кларенса Зедорфа[15]. Гол у ворота Кальярі на 87' був початком камбеку Мілана, матч завершився з рахунком 1-2. На 73' матчу з Наполі був замінений. Камера зафіксувала як по обличчю гравця текли сльози[16]. Причина такої емоційної реакції невідома. Потужним ударом з 39 метрів приніс перемогу Мілану над Болонією 1-0[17][18].
Маріо був включений в заявку на цей турнір, що проходив в Бразилії. В першому матчі проти Мексики відзначився голом, що приніс перемогу з рахунком 2-1. В наступному матчі з Японією забив гол з пенальті. Матч завершився перемогою 4-3. Перед грою з Бразилією трапився конфуз. На цей період в Бразилії проводилися мітинги і акції протесту. Гравцям збірним радилося не виходити з готелів. Лише Маріо пішов у місто. На пресконференції тренер збірної Чезаре Пранделлі сказав
![]() |
Тому що у Балотеллі не такий колір шкіри, як у решти італійців. Балотеллі підійшов до мене і сказав, що він чорний, і саме тому він хоче поспілкуватись з людьми на вулицях та подивитись у вічі дітям. Це спілкування напевне допоможе Балотеллі усвідомити, що у світі є інші люди з іншими проблемами . [19] | ![]() |
Матч завершився поразкою 4-2. В ньому гравець зазнав травми, тому вже не зможе зіграти в півфіналі проти Іспанії. Через це гравець назвав себе невдахою Кубку Конфедерацій[20]. 25 червня повернувся додому, в Італію.
Станом на 31 серпня 2022 року
Сезон | Команда | Чемпіонат | Національний кубок | Континентальні кубки | Інші змагання | Усього | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ігор | Голів | ||
2005–06 | ![]() |
C1 | 2 | 0 | КІ-C | 0 | 0 | - | - | - | - | - | - | 2 | 0 |
2007–08 | ![]() |
A | 11 | 3 | КІ | 4 | 4 | ЛЧ | 0 | 0 | СІ | 0 | 0 | 15 | 7 |
2008–09 | A | 22 | 8 | КІ | 2 | 0 | ЛЧ | 6 | 1 | СІ | 1 | 1 | 31 | 10 | |
2009–10 | A | 26 | 9 | КІ | 5 | 1 | ЛЧ | 8 | 1 | СІ | 1 | 0 | 40 | 11 | |
Усього за «Інтернаціонале» | 59 | 20 | 11 | 5 | 14 | 2 | 2 | 1 | 86 | 28 | |||||
2010–11 | ![]() |
ПЛ | 17 | 6 | КА+КЛ | 5+0 | 1+0 | ЛЄ | 6 | 3 | - | - | - | 28 | 10 |
2011–12 | ПЛ | 23 | 13 | КА+КЛ | 0+2 | 0+1 | ЛЧ+ЛЄ | 3+3 | 2+1 | СА | 1 | 0 | 32 | 17 | |
2012-січ. 2013 | ПЛ | 14 | 1 | КА+КЛ | 1+1 | 0+1 | ЛЧ | 4 | 1 | СА | 0 | 0 | 20 | 3 | |
Усього за «Манчестер Сіті» | 54 | 20 | 9 | 3 | 16 | 7 | 1 | 0 | 80 | 30 | |||||
січ.-черв. 2013 | ![]() |
A | 13 | 12 | - | - | - | - | - | - | - | - | - | 13 | 12 |
2013–14 | A | 30 | 14 | КІ | 1 | 1 | ЛЧ | 10 | 3 | - | - | - | 41 | 18 | |
2014–15 | ![]() |
ПЛ | 16 | 1 | КА+КЛ | 4+3 | 0+1 | ЛЧ+ЛЄ | 3+2 | 1+1 | - | - | - | 28 | 4 |
2015–16 | ![]() |
A | 20 | 1 | КІ | 3 | 2 | - | - | - | - | - | - | 23 | 3 |
Усього за «Мілан» | 63 | 27 | 4 | 3 | 10 | 3 | - | - | 77 | 33 | |||||
2016–17 | ![]() |
Л1 | 23 | 15 | КФ+КЛ | 0+1 | 0+1 | ЛЄ | 4 | 1 | - | - | - | 28 | 17 |
2017–18 | Л1 | 28 | 18 | КФ+КЛ | 0+1 | 0+1 | ЛЧ+ЛЄ | 2+7 | 1+6 | - | - | - | 38 | 26 | |
2018-січ. 2019 | Л1 | 10 | 0 | КФ+КЛ | 0 | 0 | - | - | - | - | - | - | 10 | 0 | |
Усього за «Ніццу» | 61 | 33 | 2 | 2 | 13 | 8 | - | - | 76 | 43 | |||||
січ.-черв. 2019 | ![]() |
Л1 | 15 | 8 | КФ+КЛ | 0 | 0 | - | - | - | - | - | - | 15 | 8 |
2019–20 | ![]() |
A | 19 | 5 | КІ | 1 | 0 | - | - | - | - | - | - | 20 | 5 |
груд. 2020-черв. 2021 | ![]() |
B | 12+2[21] | 5+1[21] | КІ | - | - | - | - | - | - | - | - | 14 | 6 |
2021–22 | ![]() |
СЛ | 31 | 18 | CT | 2 | 1 | - | - | - | - | - | - | 33 | 19 |
лип.-серп. 2022 | СЛ | 2 | 0 | CT | 0 | 0 | - | - | - | - | - | - | 2 | 0 | |
Усього за «Адана Демірспор» | 33 | 18 | 2 | 1 | - | - | - | - | 35 | 19 | |||||
серп. 2022–23 | ![]() |
СЛ | - | - | СА | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - |
Усього за кар'єру | 336 | 138 | 36 | 15 | 58 | 22 | 3 | 1 | 433 | 176 |
Станом на 18 серпня 2019 року
![Італія](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/03/Flag_of_Italy.svg/20px-Flag_of_Italy.svg.png)
Чемпіон Італії: 2007-08, 2008-09, 2009-10
Володар Суперкубка Італії: 2008
Володар Кубка Італії: 2009-10
- Переможець Ліги Чемпіонів УЄФА: 2009-10
Віце-чемпіон Європи(1) : 2012
- Найкращий бомбардир Кубка Італії: 2008 (4 голи)
- Найкращий молодий гравець Європи («Golden Boy») за версією італійського видання «Tuttosport»: 2010
- Символічна збірна Серії А (1): 2012-13
- Найкращий бомбардир чемпіонату Європи: 2012 (3 голи, разом з Кріштіану Роналду, Маріо Гомесом, Аланом Дзагоєвим, Маріо Манджукичем, Фернандо Торресом)
- ↑ а б в http://www.ogcnice.com/en/teams/pros/squad/player/1124/balotelli
- ↑ Balotelli as good as Messi and Ronaldo – Mancini. ESPN. 24 жовтня 2011. Архів оригіналу за 14 травня 2013. Процитовано 26 жовтня 2011.
- ↑ Mario Balotelli completes move to Milan from Manchester City. guardian.co.uk. The Guardian. 31 січня 2013. Архів оригіналу за 8 липня 2013. Процитовано 31 січня 2013.
- ↑ Мілан купив скандального СуперМаріо за 23 мільйони. Архів оригіналу за 24 березня 2013. Процитовано 26 червня 2013.
- ↑ Маріо блискуче дебютував за Мілан. Архів оригіналу за 3 березня 2013. Процитовано 26 червня 2013.
- ↑ Балотелли повторил рекорд Андрея Шевченко (+ ВИДЕО). Архів оригіналу за 26 квітня 2014. Процитовано 26 червня 2013.
- ↑ Божевільна розв'язка Серії А: "Мілан" грабує путівку в ЛЧ у "Фіорентини". ВІДЕО
- ↑ Галліані: Ви помітили, що скандали, пов'язані з ім'ям Балотеллі, припинилися?. Архів оригіналу за 29 вересня 2013. Процитовано 25 вересня 2013.
- ↑ Балотеллі став "вбивцею". Архів оригіналу за 29 вересня 2013. Процитовано 25 вересня 2013.
- ↑ Нападника «Мілана» дискваліфікували на три матчі. Архів оригіналу за 29 вересня 2013. Процитовано 25 вересня 2013.
- ↑ Супер-Балотеллі рятує честь "Мілана" в Ліворно. ВІДЕО. Архів оригіналу за 2 лютого 2014. Процитовано 20 січня 2014.
- ↑ З мене досить, — Берлусконі виставив Балотеллі на трансфер. Архів оригіналу за 2 лютого 2014. Процитовано 20 січня 2014.
- ↑ Офіційно: Балотеллі не виставляли на трансфер. Архів оригіналу за 2 лютого 2014. Процитовано 20 січня 2014.
- ↑ Агент Балотеллі: Маріо хоче змінити клуб у січні. Архів оригіналу за 2 лютого 2014. Процитовано 20 січня 2014.
- ↑ Балотеллі врятував дебют Зеєдорфа. «Мілан» — «Верона» — 1:0. ВІДЕО. Архів оригіналу за 2 лютого 2014. Процитовано 20 січня 2014.
- ↑ Чемпионат Италии. Крокодиловы слезы. Поражение в Неаполе переродило СуперМарио?. Архів оригіналу за 9 березня 2014. Процитовано 15 лютого 2014.
- ↑ Врятував Балотеллі. "Мілан" - "Болонья" - 1:0. Архів оригіналу за 24 лютого 2014. Процитовано 15 лютого 2014.
- ↑ Балотеллі: Подивився - щосили ударив - забив!. Архів оригіналу за 8 квітня 2014. Процитовано 15 лютого 2014.
- ↑ Пранделлі: Балотеллі дозволив погуляти небезпечними вулицями Бразилії, бо він... чорний. Архів оригіналу за 8 квітня 2014. Процитовано 25 червня 2013.
- ↑ Балотеллі назвав себе невдахою бо не зіграє в пів-фіналі Кубку Конфедирацій. Архів оригіналу за 21 лютого 2014. Процитовано 26 червня 2013.
- ↑ а б Регулярний сезон+плей-оф.
- Офіційний сайт (італ.)
- Маріо Балотеллі на сайті ФІФА (англ.)
- Профіль футболіста на сайті soccerway.com (англ.) (нім.)
- Маріо Балотеллі на сайті transfermarkt.com (англ.)
- Маріо Балотеллі на сайті worldfootball.net (англ.) (нім.) (фр.) (ісп.) (порт.) (італ.) (нід.) (пол.)
- Маріо Балотеллі на сайті Soccerbase (англ.)
- Маріо Балотеллі на сайті УЄФА (англ.) (фр.) (нім.) (рос.) (італ.) (ісп.) (порт.)
- Маріо Балотеллі на сайті National-Football-Teams.com (англ.)
|
|
|
![]() |
Це незавершена стаття про футболіста. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Народились 12 серпня
- Народились 1990
- Гравці молодіжної збірної Італії з футболу
- Гравці чемпіонату Європи з футболу 2012
- Гравці розіграшу Кубка конфедерацій з футболу 2013
- Гравці чемпіонату світу з футболу 2014
- Уродженці Палермо
- Італійські футболісти
- Гравці збірної Італії з футболу
- Футболісти «Лумеццане»
- Футболісти «Інтернаціонале»
- Футболісти «Манчестер Сіті»
- Футболісти «Мілана»
- Футболісти «Ліверпуля»
- Футболісти «Ніцци»
- Футболісти «Олімпіка» (Марсель)
- Футболісти «Брешії»
- Італійські футбольні легіонери
- Футбольні легіонери в Англії
- Футбольні легіонери у Франції
- Переможці Ліги чемпіонів УЄФА
- Натуралізовані громадяни Італії
- Спортсмени Палермо