Діамантіну Міранда
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Народження | 3 серпня 1959 (65 років) | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Мойта, Португалія | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 173 см | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | півзахисник | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Юнацькі клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
1973-1976 | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Національна збірна | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Тренерська діяльність** | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
** Тільки на посаді головного тренера. |
Діамантіну Міранда (порт. Diamantino Miranda, нар. 3 серпня 1959, Мойта) — португальський футболіст, що грав на позиції півзахисника. По завершенні ігрової кар'єри — тренер.
Виступав, зокрема, за «Бенфіку», з якою став чотириразовим чемпіоном Португалії та шестиразовим володарем Кубка Португалії, а також національну збірну Португалії, у складі якої був учасником чемпіонату світу та Європи.
Народився 3 серпня 1959 року в місті Мойта. Вихованець футбольної школи клубу «Віторія» (Сетубал). Дорослу футбольну кар'єру розпочав 1976 року в основній команді того ж клубу, в якій провів один сезон, взявши участь у 17 матчах чемпіонату.
1977 року Діамантіну перейшов у столичну «Бенфіку». Там основним гравцем не був, хоча і виграв у сезоні 1979/80 Кубок Португалії. Після цього по сезону провів у інших португальських командах «Амора» та «Боавішта».
1982 року Діамантіну повернувся до «Бенфіки», де за наступні 8 років своєї кар'єри він перетворився на ключового гравця та зробив значний внесок у здобуття ряду титулів. У 1983 році він виграв з командою «золотий дубль», а також грав у фіналі Кубка УЄФА з «Андерлехтом» (0:1, 1:1), а надалі виграв з командою ще по три чемпіонства та національні Кубки і два Суперкубка. У 1988 році Діамантіну пропустив фінал Кубка європейських чемпіонів з ПСВ (0:0, пен. 5:6) через травму[1][2], а за два роки залишився на лаві запасних і у фіналі Кубка європейських чемпіонів 1990 року проти «Мілану» (0:1). Обидва рази лісабонська команда трофей виграти не змогла, продовживши таким чином прокляття Гуттмана.
Завершив ігрову кар'єру у команді «Віторія» (Сетубал), у складі якої вже виступав раніше. Повернувся до неї 1990 року і захищав її кольори до припинення виступів на професійному рівні у 1993 році.
З 1976 року виступав за юнацькі збірні Португалії різних вікових категорій[3]. З командою до 20 років Діамантіну був учасником молодіжного чемпіонату світу 1979 року в Японії, де зіграв у 3 іграх і дійшов до чвертьфіналу.
18 листопада 1981 року дебютував в офіційних іграх у складі національної збірної Португалії у кваліфікаційному матчі до чемпіонату світу 1982 року проти Шотландії (2:1)[4].
У складі збірної був учасником чемпіонату Європи 1984 року у Франції, на якому команда здобула бронзові нагороди[5], та чемпіонату світу 1986 року у Мексиці. На обох турнірах був основним гравцем, зігравши по три матчі. На «мундіалі» у матчі з Марокко забив гол гол на 80-й хвилині, але його команда програла 1:3, посіла останнє місце у групі і потрапила до скандалу, що отримав назву «Справа Сальтільйо»[en][6], після якого Діамантіну як і ряд інших гравців тої команди за збірну більше не грав.
Загалом протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 6 років, провів у її формі 22 матчі, забивши 5 голів.
По завершенні кар'єри гравця залишався у структурі «Віторії» (Сетубал) і в жовтні-листопаді 1994 року недовго очолював тренерський штаб клубу. Згодом він працював з цією командою і у 2003 році[7][8].
Крім того Діамантіну очолював португальські команди «Бежа», «Кампумайоренсе»[9] , «Жіл Вісенте», «Фелгейраш», «Портімоненсі», «Варзім»[10] та «Ольяненсі».
У травні 2008 року він був призначений помічником головного тренера «Бенфіки», головним тренером Кіке Санчеса Флореса[11]. Обидва залишили посаду в кінці сезону, після чого Діамантіну тренував юнацьку команду.
Влітку 2010 року тренер очолив «Фатіму» з другого дивізіону, але був звільнений наприкінці листопада[12].
На початку 2012 року португалець очолив мозамбіцький клуб «Кошта да Сул». У жовтні 2013 року після поразки 1:2 від «Віланкулу» заявив на прес-конференції: «Ви всі зграя злодіїв, вас та інших журналістів можна викупити за миску супу. Ця країна несерйозна». В результаті рішенням влади країни португальця було депортовано за «брак поваги, ввічливості та врахування цінностей, закріплених у конституції республіки, а також у законодавстві, що діє в країні»[13]. У січні 2019 року Діамантіну спробував повернутись до Мозамбіку, уклавши контракт з клубом «Ліга Деспортіва»[14], але йому було відмовлено у в’їзній візі. Міністр закордонних справ Жозе Папшеку заявив, що португальський тренер втратив право на проживання в Мозамбіку і не може очолити команду після вигнання з країни в 2013 році[15].
- Чемпіон Португалії (4):
- Володар Кубка Португалії (5):
- «Бенфіка»: 1979/80, 1982/83, 1984/85, 1985/86, 1986/87
- Володар Суперкубка Португалії (2):
- «Бенфіка»: 1985, 1989
- ↑ PSV-Benfica, 0–0 (6–5 g.p.): Penáltis da desgraça [PSV-Benfica, 0–0 (6–5 p.k.): Penalties of doom]. Record[en] (порт.). 13 травня 2013. Архів оригіналу за 23 серпня 2021. Процитовано 18 вересня 2019.
- ↑ Tovar, Rui Miguel (14 травня 2017). Benfica. 36 títulos, os melhores 36 jogadores [Benfica. 36 titles, the 36 best players]. Observador (порт.). Архів оригіналу за 14 вересня 2018. Процитовано 18 вересня 2019.
- ↑ Статистика виступів за збірну на сайті федерації. FPF (pt-PT) . Архів оригіналу за 23 серпня 2021. Процитовано 23 серпня 2021.
- ↑ Portugal vs Scotland, 18 November 1981, World Cup qualification. eu-football.info (англ.). Архів оригіналу за 4 травня 2021. Процитовано 23 серпня 2021.
- ↑ Platini faz a diferença em meia-final de sonho [Platini makes the difference in dream semi-final] (порт.). UEFA. 4 жовтня 2003. Архів оригіналу за 7 березня 2018. Процитовано 18 квітня 2017.
- ↑ Pereira, Sérgio (18 червня 2018). A história de um golo que não deu vontade de celebrar [The story of a goal you did not want to celebrate] (порт.). Mais Futebol. Архів оригіналу за 23 серпня 2021. Процитовано 2 травня 2020.
- ↑ Setúbal reclaim Diamantino. UEFA. 24 лютого 2003. Архів оригіналу за 28 березня 2020. Процитовано 28 березня 2020.
- ↑ Pedrosa, Paulo (8 квітня 2003). V. Setúbal: "Tomei a melhor decisão", diz Diamantino Miranda [V. Setúbal: "I took the best decision", says Diamantino Miranda] (порт.). TVI 24. Архів оригіналу за 28 березня 2020. Процитовано 28 березня 2020.
- ↑ Caetano, Filipe (7 листопада 2000). Diamantino regressa ao Campomaiorense [Diamantino returns to Campomaiorense] (порт.). Mais Futebol. Архів оригіналу за 28 березня 2020. Процитовано 28 березня 2020.
- ↑ Tadeia, António (8 березня 2008). Profissionalismo vence sentimento [Professionalism beats feeling]. Diário de Notícias (порт.). Процитовано 18 вересня 2019.
- ↑ Melo, Rui Miguel; Antunes, Luís (9 липня 2008). Quatro caras novas no arranque do Benfica [Four new faces as Benfica get underway]. Jornal de Notícias (порт.). Архів оригіналу за 19 грудня 2018. Процитовано 19 грудня 2018.
- ↑ João Sousa substitui Diamantino como treinador do Fátima [João Sousa replaces Diamantino as manager of Fátima]. Público[en] (порт.). 20 листопада 2010. Архів оригіналу за 19 грудня 2018. Процитовано 19 грудня 2018.
- ↑ Mozambique expels Portuguese coach Miranda over insult. BBC News. 11 жовтня 2013. Архів оригіналу за 23 серпня 2021. Процитовано 23 серпня 2021.
- ↑ Diamantino Miranda vai treinar a Liga Desportiva de Maputo. TVI24 (порт.). Архів оригіналу за 23 серпня 2021. Процитовано 23 серпня 2021.
- ↑ Diamantino Miranda impedido de treinar em Moçambique após expulsão há cinco anos. SAPO Desporto (порт.). Архів оригіналу за 23 серпня 2021. Процитовано 23 серпня 2021.
- Діамантіну Міранда на сайті ФІФА (англ.)
- Діамантіну Міранда на сайті transfermarkt.com (англ.)
- Діамантіну Міранда на сайті National-Football-Teams.com (англ.)
- Діамантіну Міранда на сайті transfermarkt.com (англ.)
- Діамантіну Міранда на сайті Eu-football.info (англ.)
- Діамантіну Міранда на сайті ForaDeJogo (англ.) (порт.)
|
|
|
- Народились 3 серпня
- Народились 1959
- Гравці збірної Португалії з футболу
- Гравці чемпіонату світу з футболу 1986
- Португальські футболісти
- Португальські футбольні тренери
- Гравці чемпіонату Європи з футболу 1984
- Футболісти «Віторії» (Сетубал)
- Футболісти «Бенфіки» (Лісабон)
- Футболісти «Амори»
- Футболісти «Боавішти»
- Тренери ФК «Віторія» (Сетубал)
- Тренери ФК «Кампумайоренсе»
- Тренери ФК «Жіл Вісенте»
- Тренери ФК «Фелгейраш»
- Тренери ФК «Портімоненсі»
- Тренери ФК «Варзім»
- Тренери ФК «Ольяненсі»
- Тренери ФК «Бенфіка»
- Тренери ФК «Фатіма»
- Тренери ФК «Кошта да Сул»