Венера Мілоська
фр. Vénus de Milo[1] | |
---|---|
![]() | |
Творець: | Агесандр Антіохійський |
Час створення: | ІІ ст. н. е. (копія) |
Розміри: | 2,04 |
Висота: | 202 см |
Матеріал: | мармур |
Жанр: | ню і міфологічна скульптураd |
Зберігається: | Room 345d |
Музей: | Лувр |
Інвентарний номер: | N 527, LL 299 і Ma 399 |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/Venus_%28Afrodite%29_fra_Milo_-_KAS434_1.stl/300px-Venus_%28Afrodite%29_fra_Milo_-_KAS434_1.stl.png)
Венера Мілоська (грец. Η Αφροδίτη της Μήλου) — мармурова статуя богині Афродіти, датована приблизно 150 до н. е. Нині експонується в Луврі, Париж.
Автор Венери Мілоської невідомий. Початково вона приписувалась Праксітелю, оскільки скульптура являє собою тип Афродіти Кнідської. Нині поширена версія про авторство Александра Антіохійського.
Статуї Венери Мілоської править за ідеал краси жіночого тіла. Висота статуї 2,04 м. Пропорції у перерахунку на зріст 164 см такі: 86х69х93 см.
8 квітня 1820 року статую Венери Мілоської знайшов грецький селянин Йоргос Кентротас[2] на острові Мілос. Скопуючи свою присадибну ділянку, він спочатку натрапив на кам'яну нішу розміром близько 4-5 м.[3] У тому кам'яному склепі лежала Венера. На момент знахідки фігура богині вже була розбита на два великі фрагменти. Безсумнівно, що у лівій руці Венера тримала яблуко[4].
Французький мореплавець Дюмон-Дюрвіль, який відкрив землю Аделі в Антарктиді, 1820 року плавав на своєму гідрографічному кораблі вздовж грецьких островів. Побувавши в гостях у Йоргоса, Дюмон не зміг вмовити селянина та викупити скульптуру. Проте за кілька днів по тому його судно прибуло до Стамбула. Тут офіцерів запросили до французького посольства, де Дюрвілль розповів про знахідку послу маркізу де Рів'єру[4], який наказав секретарю посольства Марцеллюсу із невеличким загоном моряків доставити Венеру.
Йоргос Кентротас відмовився добровільно віддати військовим скульптуру, через що Марцеллюс віддав наказ застосувати силу. У сутичці і було відбито руки Венери, втім 25 травня 1820 статуя вивезена з острова Мілос. 1 березня 1821 року маркіз де Рів'єр в Парижі подарував дивовижної краси скульптуру королю Людовіку XVIII. Відтоді Венера Мілоська зберігається у 74 кімнаті на першому поверсі галереї Сюллі паризького музею Лувр.
![]() |
![]() |
![]() |
Фронтальний вигляд |
Три чверті | Зворотний вигляд |
- ↑ Лувр — 1793.
- ↑ http://artstore.com.ua/index.php?productID=201[недоступне посилання з червня 2019]
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 30 вересня 2009. Процитовано 22 вересня 2009.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ а б http://censor.net.ua/go/offer/ResourceID/91318.html
- Венера Милосская. Греческая Богиня красоты французского Лувра [Архівовано 20 лютого 2009 у Wayback Machine.]
- Musée du Louvre — Louvre Museum: Venus de Milo [Архівовано 27 серпня 2008 у Wayback Machine.]
- Controversy and politics over the sculptor's identity [Архівовано 23 січня 2005 у Wayback Machine.]
![]() |
Це незавершена стаття з мистецтва. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |