Арбалет: відмінності між версіями
[перевірена версія] | [перевірена версія] |
м →Арбалет з механізмом натягання: уточнення |
м стиль |
||
(Не показані 35 проміжних версій 5 користувачів) | |||
Рядок 7: | Рядок 7: | ||
}} |
}} |
||
{{Otheruses}} |
{{Otheruses}} |
||
{{без виносок|дата=грудень 2021}} |
|||
'''Арбале́т''' ({{lang-fr|arbalète}} від {{lang-la|arcuballista}} — «[[аркбаліста]]»), '''самостріл''' — вид [[зброя|зброї]] дальнього бою, розвиток конструкції [[лук]]а. Арбалет переважає лук у точності та дальності стрільби, але має меншу скорострільність. Відомі ручні арбалети та їх збільшені станкові варіанти, що використовувалися при обороні фортець. |
|||
'''Арбале́т''' ({{lang-fr|arbalète}} від {{lang-la|arcuballista}} — «[[аркбаліста]]»), '''самостріл''', [[архаїзм|заст.]] [[діалекти української мови|діал.]] '''ку́ша'''<ref>[http://encyclopedia.kiev.ua/vydaniya/files/use/second_book/part1.pdf Куша] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161109173417/http://encyclopedia.kiev.ua/vydaniya/files/use/second_book/part1.pdf |date=9 листопада 2016 }} // {{УМЕ6|сторінки=802}}</ref> ({{lang-pl|kusza}}) — вид [[зброя|зброї]] дальнього бою, розвиток конструкції [[лук]]а, до якого додані ложе і механізм спуску, а також часто й механізм зведення. Арбалет переважає лук у точності та дальності стрільби, але має меншу скорострільність. Відомі ручні арбалети та їх збільшені станкові варіанти, що використовували при обороні фортець. |
|||
Для стрільби з арбалета |
Для стрільби з арбалета використовували [[Болт (зброя)|болти]] — особливі арбалетні [[стріла|стріли]], які зазвичай були товстішими і коротшими ніж стріли лука, і, іноді, [[куля (зброя)|кулі]] (такий арбалет називався ''[[балістер]]'' або ''шнеппер''). На війні використовували як ручні арбалети, так і їх збільшені станкові варіанти. |
||
[[Файл:Noix corde carreau arbalette.svg|thumb|Схема зачіпного механізму арбалета: 1 — горіх, 2 — тятива, 3 — болт, 4 — спусковий важіль]] |
|||
== |
== Історія == |
||
[[Файл:DaVinci Crossbow.JPG|thumb|Ескіз арбалета [[Леонардо да Вінчі]]]] |
|||
Базовою частиною арбалета є [[ложа (зброя)|ложе]], усередині якого кріпиться спусковий механізм. На верхній поверхні ложа знаходиться напрямний паз для болтів, а на кінці ложа встановлювалися [[стремено]] і [[хрестовина]] із закріпленими на ній пружними елементами (плечима), які зазвичай виготовляються із сталі, дерева або рогу. |
|||
[[Файл:Liannu.jpg|thumb|220px|left|Китайський станковий арбалет]] |
|||
[[Файл:Crossbow (Halbe Rüstung) with Cranequin (Winder) MET DP282528.jpg|thumb|ліворуч|Кранекін, 1562 р.]] |
|||
[[Файл:Armborst 2, Nordisk familjebok.svg|thumb|220px|Козяча нога]] |
|||
Типовий спусковий механізм складався із спускового важеля, горіха (шайби з прорізом для хвостовика стріли і з зачепом для [[тятива|тятиви]]) і фіксуючої пружини. Більш коротке плече спускового важеля впиралося у виступ горіха, пружина тиснула на довге плече і утримувала механізм у зведеному положенні. Коли [[арбалетник]] натискав на [[спусковий гачок|спусковий важіль]], коротке плече виходило із зачеплення з горіхом, який у свою чергу прокручувався навколо осі під дією тятиви і вивільняв її з зачепу. |
|||
Однією з найбільших незручностей [[лук]]а була необхідність під час прицілювання утримувати тятиву в натягнутому стані. Природно, виникала думка якось закріпити її, — запасти енергію. Але, мало було винайти механізм здатний надійно утримувати в натягнутому стані тугу тятиву, а потім, при натисканні на спуск, звільняти її, треба було ще й налагодити масове виробництво таких [[механізм]]ів. |
|||
У залежності від способу зведення тятиви [[середньовіччя|середньовічні]] європейські арбалети ділилися на три основні типи. Кожен наступний з названих типів був досконаліший попереднього, але вимагав більше часу на перезарядження. Тому чисельно переважали простіші арбалети. |
|||
=== Античність === |
|||
=== Арбалет без механізму натягання === |
|||
Вперше ці проблеми були вирішені, напевно, у [[Стародавня Греція|Стародавній Греції]] ([[Сиракузи|Сиракузах]]) у V столітті до нашої ери. В Античності вже були відомі [[облогові машини|машини]] у вигляді великого лука з механізмом натягання і спуску ([[баліста|балісти]], [[кейробаліста|кейробалісти]], [[оксибел]]и, [[скорпіон (баліста)|скорпіони]]), але вони були надто громіздкими для використовування однією людиною. Грецький арбалет називався [[гастрофет]]ом (черевним луком), оскільки його конструкція передбачала вже не тільки спусковий механізм, а й важільний механізм зведення (а на важіль треба було навалитися животом). У II столітті до н. е. (а за іншими даними ще в IV столітті до н. е.)<ref name="БРЭ">{{БРЭ|стаття= Арбалет|том= |сторінки= |автор= Ю. В. Шокарев|id= 1826349|ref= }}</ref> незалежно арбалети були винайдені в [[Древній Китай|Китаї]]. |
|||
У найпростіших арбалетах тятиву натягували просто руками. Такі арбалети робилися з дерева та рогу, були не дуже потужні і через менші ніж в лука плечі поступалися йому потужністю. Їх єдиною перевагою була простота та зручність прицілювання. Пізніше подібні арбалети почали заряджати за допомогою приставного залізного важеля, що називався «козяча нога». Пізніше в Європі було винайдено спосіб заряджання за допомогою поясного гака. Цей гак висів на товстому широкому шкіряному поясі. Гаком чіпляли тятиву, присідали і ногою упиралися в стремено на кінці ложі за луком, а потім вставали і зводити арбалет в бойове положення. Перевагою цього способу була простота, а також те, що при цьому працювали м'язи ніг та корпусу, які помітно сильніші, ніж на руках. Відповідно арбалети почали робити потужнішими. |
|||
[[Файл:Balestriere1.jpg|thumb|220px|Арбалетник за щитом-[[павеза|павезою]], XV століття (лялька-модель).]] |
|||
Таким чином, арбалети мають дуже давню історію. Проте доля цього винаходу виявилася дуже непростою. У Китаї арбалет, зігравши помітну роль в боротьбі з [[Гуни|гунами]] в період династії [[Династія Хань|Хань]], пізніше був забутий, що дозволило з великою помпою знову винайти його в XI столітті. |
|||
=== Середньовіччя === |
|||
=== Арбалет з механізмом натягання === |
|||
Знову арбалети починають згадуватися в Європі вже в епоху [[Хрестові походи|хрестових походів]] (очевидно, вони були запозичені в мусульман)<ref name="ВЕС">{{ВТ-ВЕС|Арбалет}}</ref>. Однак присутність зображення арбалетника на мініатюрі ще [[X століття]] — з біблії [[монастир Сен-Жермен|монастиря Сен-Жермен]] — вказує, що, принаймні, поодинокі випадки використання цієї зброї мали місце і раніше. Останнє, втім, не дивно, оскільки війни з арабами були частими і до хрестових походів. Так, «[[Хроніка Лівонії]]» (так звана «Хроніка Генріха Латвійського», вперше видана вона була Йоганном Даніелем Грубером за рукописом XVI ст.), описує активну участь арбалетників під час німецького завоювання [[Лівонія|Лівонії]] в перші роки [[XIII століття]]. На Русі арбалети відомі з 991 року: в [[Великий Новгород|новгородців]]<ref name="ВЕС"/>. |
|||
Однак класичними вважаються важкі арбалети з сталевими луками та механічними пристроями заряджання. Останніх відомо два — «англійський» з [[блок (механіка)|блоковим]] натяжним пристроєм і [[коловорот (простий механізм)|коловоротом]] з двома рукоятками і «німецький» або кранекін із зубчасто-рейковим механізмом. Кранекін (за принципом дії він нагадував {{Нп|Важільний таль|важільний таль|de|Mehrzweckzug}}) був потужнішим, але помітно дорожчим. У будь-якому випадку важкі арбалети були дорогою зброєю, що вимагала багато часу на перезарядження, бо і блок і кранекін слід було надіти на арбалет, звести тятиву, зняти зарядний пристрій, вкласти стрілу і лише після цього стріляти. Однак незважаючи на усі недоліки, важкі арбалети були вельми потужною зброєю з натягом у кілька сот кілограмів. Втім не слід забувати, що у луків робота пропорційна не лише накопиченій енергії, але і довжині ходу тятиви. Тому хоч важкі арбалети і були на порядок потужніші ніж луки, що натягувалися руками, але внаслідок того, що хід стріли в луків був помітно більший, різниця в реальній силі пострілу була не настільки значна, як можна було б подумати, порівнюючи лише натяг зброї. |
|||
У [[1139]] році [[римсько-католицька церква|церква]] накладає заборону на використання арбалета проти християн, називаючи його «смертоносною зброєю», проте на «невірних» ця заборона не розповсюджувалася. У [[Історія Німеччини|Німеччині]] містяни використовували арбалет проти [[лицар]]ів, які вважали арбалет підступною зброєю, негідною справжнього лицаря. Починаючи з [[XIV століття]] вірним супутником арбалетника стає [[щитоносець]]-''павезьєр'', що захищає його під час бою. |
|||
Від випадкових пострілів захищав запобіжник, а спеціальна клямка не дозволяла стрілі випадати з арбалета при опусканні його вниз. |
|||
Поряд з ручними арбалетами використовували й великі польові, фортечні та облогові арбалети — [[аркбаліста|аркбалісти]], призначені для метання як стріл, так і каменів<ref name="БРЭ"/>. |
|||
== Історія == |
|||
[[Файл:Liannu.jpg|thumb|220px|left|Китайський станковий арбалет]] |
|||
Однією з найбільших незручностей [[лук]]а була необхідність під час прицілювання утримувати тятиву в натягнутому стані. Природно, виникала думка якось закріпити її, — запасти енергію. Але, мало було винайти механізм здатний надійно утримувати в натягнутому стані тугу тятиву, а потім, при натисканні на спуск, звільняти її, треба було ще й налагодити масове виробництво таких [[механізм]]ів. |
|||
[[Файл:DaVinci Crossbow.JPG|thumb|Ескіз арбалета [[Леонардо да Вінчі]]]] |
|||
Вперше ці проблеми були вирішені, напевно, у [[Стародавня Греція|Стародавній Греції]] ([[Сиракузи|Сиракузах]]) у V столітті до нашої ери. Грецький арбалет називався [[гастрофет]]ом (черевним луком), оскільки його конструкція передбачала вже не тільки спусковий механізм, а й важільний механізм зведення (а на важіль треба було навалитися животом). У II столітті до н. е. (а за іншими даними ще в IV столітті до н. е.) незалежно арбалети були винайдені в [[Древній Китай|Китаї]]. |
|||
У XV—XVI століттях найкращими виробниками арбалетів вважали [[іспанці]]в, [[голландці]]в і [[німці]]в, найвлучнішими ж арбалетниками показала себе [[генуезькі арбалетники]]. |
|||
Таким чином, арбалети мають дуже давню історію. Проте доля цього винаходу виявилася дуже непростою. У Китаї арбалет, зігравши помітну роль в боротьбі з [[Гуни|гунами]] в період династії [[Династія Хань|Хань]], пізніше був забутий, що дозволило з великою помпою знову винайти його в XI столітті. |
|||
[[Файл:Zhugenu-payne.jpg|thumb|250px|left|Китайський багатозарядний арбалет]] |
|||
Окремо треба зазначити китайські магазинні арбалети ([[чо-ко-ну]]). З'явилися вони в XII столітті і китайська армія використовувала їх до кінця [[XIX століття]]. Вони були досить слабкими — [[енергія]] не перевершувала 90 Дж, зате ефективний важіль дозволяв зводити їх швидко і докладаючи невелику силу. Болти в кількості 8-12 штук розташовувалися у верхньому магазині і скочувалися в жолоб під власною вагою. Скорострільність з прицілюванням досягала 8 пострілів на хвилину. На невеликій відстані магазинний арбалет був досить ефективний проти не захищених [[обладунки|обладунками]] людей. |
|||
З розвитком ручної вогнепальної зброї ([[аркебуза|аркебуз]] і [[мушкет]]ів) у XV—XVI століттях бойові арбалети починають виходити з ужитку. Але арбалет залишався поширеною мисливською зброєю<ref name="ВЕС"/>, і в цій ролі досі зберігає своє значення. |
|||
[[Файл:Balestriere1.jpg|thumb|220px|Арбалетник за щитом-[[павеза|павезою]], XV століття (лялька-модель).]] |
|||
[[Файл:Recurve crossbow with bolts.jpg|thumb|220px|праворуч|Сучасний арбалет]] |
|||
=== Арбалети в XX—XXI ст === |
|||
Знову арбалети починають згадуватися в Європі вже в епоху [[Хрестові походи|хрестових походів]]. Однак присутність зображення арбалетника на мініатюрі ще [[X століття]] — з біблії [[монастир Сен-Жермен|монастиря Сен-Жермен]] — вказує, що, принаймні, поодинокі випадки використання цієї зброї мали місце і раніше. Останнє, втім, не дивно, оскільки війни з арабами були частими і до хрестових походів. Так, «[[Хроніка Лівонії]]» (так звана «Хроніка Генріха Латвійського», вперше видана вона була Йоганном Даніелем Грубером за рукописом XVI ст.), описує активну участь арбалетників під час німецького завоювання [[Лівонія|Лівонії]] в перші роки [[XIII століття]]. |
|||
Під час Першої світової війни німецькі війська використовували арбалет як [[гранатомет]]. |
|||
В [[XX]] ст. арбалети використовували як бойову зброю у національно-визвольних війнах, частіше всього як самостріл-пастку. |
|||
У [[1139]] році [[римсько-католицька церква|церква]] накладає заборону на використання арбалета проти християн, називаючи його «смертоносною зброєю», проте на «невірних» ця заборона не розповсюджувалася. У [[Історія Німеччини|Німеччині]] арбалет використовувався містянами проти [[лицар]]ів, які вважали арбалет підступною зброєю, негідною справжнього лицаря. Починаючи з [[XIV століття]] вірним супутником арбалетника стає [[щитоносець]]-''павезьєр'', що захищає його під час бою. |
|||
З 1950-х років почав розвиватися арбалетний спорт. Одночасно були створені бойові арбалети сучасної конструкції, які використовують останні досягнення техніки, наприклад, лазерні приціли тощо. Таку зброю використовують [[війська спеціального призначення|сили спеціального призначення]]. |
|||
У XV—XVI століттях найкращими виробниками арбалетів вважалися [[іспанці]], [[голландці]] і [[німці]], найвлучнішими ж арбалетниками показала себе [[Генуя]]. |
|||
У вересні 2021 року в [[Полтава|Полтаві]] 19-річна дівчина прийшла в школу з арбалетом і поранила двох вчителів<ref>[https://www.pravda.com.ua/news/2021/09/6/7306207/ Дівчина прийшла в школу з арбалетом і підстрелила двох вчителів] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20210906191051/https://www.pravda.com.ua/news/2021/09/6/7306207/ |date=6 вересня 2021 }}, УП, 6 вересня 2021</ref>. |
|||
Окремо треба відзначити китайські магазинні арбалети. З'явилися вони в XII столітті і використовувалися китайською армією до кінця [[XIX століття]]. Вони були досить слабкими — [[енергія]] не перевершувала 90 Дж, зате ефективний важіль дозволяв зводити їх швидко і докладаючи невелику силу. |
|||
== Будова == |
|||
[[Файл:Zhugenu-payne.jpg|thumb|250px|left|Китайський багатозарядний арбалет]] |
|||
[[Файл:Noix corde carreau arbalette.svg|thumb|Схема зачіпного механізму арбалета: 1 — горіх, 2 — тятива, 3 — болт, 4 — спусковий важіль]] |
|||
Болти в кількості 8-12 штук розташовувалися у верхньому магазині і скочувалися в жолоб під власною вагою. Скорострільність з прицілюванням досягала 8 пострілів на хвилину. На невеликій відстані магазинний арбалет був досить ефективний проти не захищених [[обладунки|обладунками]] людей. |
|||
Базовою частиною арбалета є [[ложа (зброя)|ложе]], усередині якого кріпиться спусковий механізм. На верхній поверхні ложа знаходиться напрямний паз для болтів, а на кінці ложа встановлювалися [[стремено]] і [[хрестовина]] із закріпленими на ній пружними елементами (плечима), які зазвичай виготовляються із сталі, дерева або рогу. Дуга військового арбалета робилася спочатку із звичайного лучного композиту, а пізніше з пружної сталі. |
|||
[[Файл:Dictionnaire raisonné du mobilier français de l’époque carlovingienne à la Renaissance, tome 6 - 155.png|thumb|Арбалетник з поясним гаком]] |
|||
[[Файл:Equipement.arbaletrier.2.png|thumb|Зведення коловоротного арбалета]] |
|||
[[Файл:Crossbow (Halbe Rüstung) with Cranequin (Winder) MET DP282528.jpg|thumb|праворуч|Кранекін, 1562 р.]] |
|||
Типовий спусковий механізм складався із спускового важеля, горіха (шайби з прорізом для хвостовика стріли і з зачепом для [[тятива|тятиви]]) і фіксуючої пружини. Коротше плече спускового важеля впиралося у виступ горіха, пружина тиснула на довге плече і утримувала механізм у зведеному положенні. Коли [[арбалетник]] натискав на спусковий важіль (аналог [[спусковий гачок|спускового гачка]] або [[шептало|шептала]]), коротке плече виходило із зачеплення з горіхом, який своєю чергою прокручувався навколо осі під дією тятиви і вивільняв її з зачепу. |
|||
Залежно від способу зведення тятиви [[середньовіччя|середньовічні]] європейські арбалети поділялися на два основні типи — без спеціального механізму зведення (з ручним зведенням) і зі звідним механізмом |
|||
=== Арбалет без механізму натягання === |
|||
У найпростіших арбалетах тятиву натягували просто руками. Такі арбалети робилися з дерева та рогу, були не дуже потужні і через менші ніж в лука плечі поступалися йому потужністю. Їх єдиною перевагою була простота та зручність прицілювання. Пізніше в Європі було винайдено спосіб заряджання за допомогою поясного гака (варіант з подвійним ременем і [[блок (механіка)|рухомим блоком]], що здійснював виграш у силі удвічі, відомий під назвою «[[самсон]]ів пояс»). Цей гак висів на товстому широкому шкіряному поясі. Гаком чіпляли тятиву, присідали і ногою упиралися в стремено на кінці ложі за луком, а потім вставали і зводити арбалет в бойове положення. Перевагою цього способу була простота, а також те, що при цьому працювали м'язи ніг та корпусу, які помітно сильніші, ніж на руках. Відповідно арбалети почали робити потужнішими. Гачкова система зведення поширилася в Європі з XIII століття, до того арбалети зводилися руками. Руками ж зводився і найдавніші китайські арбалети, хоча в Середньовіччі китайці перейшли на систему важеля. |
|||
Конструкція деяких сучасних блокових арбалетів (з блоками на плечах і подвійною тятивою) передбачає можливість їх зведення руками, хоча вони й споряджені встановленим на задньому кінці ложа механічним натягачем. |
|||
=== Арбалет з механізмом натягання === |
|||
Однак класичними вважаються важкі арбалети з сталевими луками та механічними пристроями заряджання. Останніх відомо три — важільний (з механізмом типу «козяча нога»), «англійський» з [[коловорот (простий механізм)|коловоротом]] з двома рукоятками і «німецький» або кранекін із зубчасто-рейковим механізмом. Від випадкових пострілів захищав запобіжник, а спеціальна клямка не дозволяла стрілі випадати з арбалета при опусканні його вниз. У будь-якому випадку важкі арбалети були дорогою зброєю, що вимагала багато часу на перезарядження, бо важіль, блок або кранекін слід було надіти на арбалет, звести тятиву, зняти зарядний пристрій, вкласти стрілу і лише після цього стріляти. Однак незважаючи на усі недоліки, важкі арбалети були вельми потужною зброєю з натягом у кількасот кілограмів. Втім не слід забувати, що у луків [[робота (фізика)|робота]] пропорційна не лише накопиченій [[енергія|енергії]], але і довжині ходу тятиви. Тому хоч важкі арбалети і були на порядок потужніші, ніж луки, що натягувалися руками, але внаслідок того, що хід стріли в луків був помітно більший, різниця в реальній силі пострілу була не настільки значна, як можна було б подумати, порівнюючи лише натяг зброї. Кожен наступний з названих типів був досконаліший попереднього, але вимагав більше часу на перезарядження. Тому чисельно переважали простіші арбалети. |
|||
;Важільний механізм |
|||
Арбалет з важільним механізмом використовував для виграша в силі при натяганні принцип [[важіль|важеля]]. Сам важіль міг являти собою простий брусок, що кріпився заднім кінцем на ложі під тятивою і рухом дозаду зводив її в бойове положення; складніші варіанти включали конструкцію з двох з'єднаних брусків, один з яких кріпився гаком до переднього кінці ложі, другий нижнім кінцем упирався у тятиву. Досконалішим був металевий важіль («козяча нога»), який укладався ніжками на поперечні штифти ложі і чіплявся гаками за тятиву. |
|||
;Коловоротний механізм |
|||
Потужніші арбалети зводилися коловоротним механізмом з двома руків'ями. Цей тип механізму з'явився, як вважається, в XV столітті<ref name="БРЭ"/>, разом із початком застосування сталі для дуг лука<ref name="БРЭ"/>. При заряджанні стрілець вставав ногою в стремено, чіпляв подвійним гаком тятиву і обертав коловорот обома руками. Подальше вдосконалення цього типу привело до додання двох [[блок (механіка)|блоків]], які ще більше підвищували виграш у силі. Коловоротні механізми часто робили знімними: їх надівали на задній кінець ложа під час заряджання і знімали перед прицілюванням і пострілом. |
|||
;Кранекін |
|||
Кранекі́н, кранеке́н ({{lang-fr|cranequin}}) був потужнішим, але помітно дорожчим. Складався з пари [[зубчасте колесо|зубчастих коліс]], зубчастої рейки-[[кремальєра|кремальєри]] та руків'я (за принципом дії він нагадував {{Нп|Важільний таль|важільний таль|de|Mehrzweckzug}}). Оснащений кранекеном арбалет можна було звести однією рукою. |
|||
;Гвинтовий механізм |
|||
Рідшим є механізм натягання, в якому застосовується принцип [[гвинт (простий механізм)|гвинта]]. |
|||
{{external media|width = 210px|align = right|headerimage =|video1 = [https://www.youtube.com/watch?v=r-8DQYLjHJE Ручне зведення арбалета] |
|||
|video2 =[https://www.youtube.com/watch?v=zP-oQJBGT9k Зведення арбалета козячою ніжкою]|video3=[https://www.youtube.com/watch?v=MMoL_SBD6gw Зведення арбалета коловоротом]|video4 =[https://www.youtube.com/watch?v=zjYQEyC4m10 Зведення арбалета кранекіном]|video5 =[https://www.youtube.com/watch?v=se_N8CrooPY Зведення гвинтового арбалета]|video6 =[https://www.youtube.com/watch?v=2IdfmaC_t-Q Зведення арбалета вручну й з 5 типами механізмів]}} |
|||
<gallery mode="packed" heights="160" caption="Види механізмів зведення"> |
|||
File:Crécy-en-Ponthieu 24-09-2008 12-13-34.JPG|Арбалет з поясним гаком |
|||
File:Armborstvinda, 1500-talets slut - Livrustkammaren - 106796.tif|Самсонів пояс |
|||
File:Die Gartenlaube (1865) b 060.jpg|Арбалет з важелем |
|||
Файл:Armborst 2, Nordisk familjebok.svg|Арбалет з подвійним важелем |
|||
Файл:Armborst 1, Nordisk familjebok.svg|Арбалет з козячою ногою |
|||
File:Dictionnaire raisonné du mobilier français de l’époque carlovingienne à la Renaissance, tome 5 - 043.png|Арбалет з козячою ногою |
|||
File:Crossbow with Spanning Lever MET DP295265.jpg|Козяча нога |
|||
File:Арбалет с воротом.jpg|Арбалет з коловоротно-блоковим механізмом |
|||
File:Target Crossbow with Windlass MET DP282600.jpg|Арбалетний коловорот з 4 блоками, середина XVIII ст. |
|||
File:Dictionnaire raisonné du mobilier français de l’époque carlovingienne à la Renaissance, tome 5 - 040.png|Перенесення знімного коловорота на поясі. Малюнок 1874 р. |
|||
File:Armborst 3, Nordisk familjebok.png|Арбалет з кранекіном |
|||
File:Small Crossbow (Balestrino) MET DP282535.jpg|Арбалет з гвинтовим механізмом |
|||
</gallery> |
|||
== Використання == |
== Використання == |
||
[[Файл:Arbalette-p1000546.jpg|thumb|220px|праворуч|Важкий арбалет. Музей замка Морж, Швейцарія]] |
|||
[[Файл:Armborst 1, Nordisk familjebok.svg|thumb|220px|right]] |
|||
Складна доля арбалета була зумовлена тим, що, рішуче перевершуючи лук в дальності і точності пострілу, а головне — в пробивний силі, він мав і вагомі недоліки — високу вартість і складність заряджання, значний у порівнянні з луком час перезаряджання. |
Складна доля арбалета була зумовлена тим, що, рішуче перевершуючи лук в дальності і точності пострілу, а головне — в пробивний силі, він мав і вагомі недоліки — високу вартість і складність заряджання, значний у порівнянні з луком час перезаряджання. |
||
Рядок 58: | Рядок 103: | ||
Крім того, хоч пробивна сила арбалетних болтів і була велика, але сталевих кірас важільний арбалет не пробивав, а швидкість снаряда, хоча і була більшою, ніж у лука, але в абсолютному обчисленні залишалася незначною. Арбалетні болти, точно так само, як і стріли з лука, застрягали в щитах — навіть якщо наконечник і пробивав щит, держак все одно застрявав в ньому. |
Крім того, хоч пробивна сила арбалетних болтів і була велика, але сталевих кірас важільний арбалет не пробивав, а швидкість снаряда, хоча і була більшою, ніж у лука, але в абсолютному обчисленні залишалася незначною. Арбалетні болти, точно так само, як і стріли з лука, застрягали в щитах — навіть якщо наконечник і пробивав щит, держак все одно застрявав в ньому. |
||
[[Файл:Arbalette-p1000546.jpg|thumb|220px|праворуч|Важкий арбалет. Музей замка Морж, Швейцарія]] |
|||
Виключаючи окремий випадок порівняно масового озброєння арбалетами піхоти династії Хань, справжнє визнання ця зброя отримала тільки в Європі з XIV століття, коли численні загони арбалетників стали неодмінною приналежністю лицарських армій. Вирішальну роль у піднятті популярності арбалетів зіграло те, що з XIV століття їх тятива стала натягатися [[коловорот (простий механізм)|коловоротом]]. Таким чином, обмеження, що накладаються на силу натягу, фізичними можливостями стрільця, були зняті, і легкий арбалет став важким — його перевага в пробивний силі над луком стала величезною — болти почали пробивати навіть суцільний обладунок. При цьому коловорот дозволяв зводити арбалет без особливих зусиль. |
Виключаючи окремий випадок порівняно масового озброєння арбалетами піхоти династії Хань, справжнє визнання ця зброя отримала тільки в Європі з XIV століття, коли численні загони арбалетників стали неодмінною приналежністю лицарських армій. Вирішальну роль у піднятті популярності арбалетів зіграло те, що з XIV століття їх тятива стала натягатися [[коловорот (простий механізм)|коловоротом]]. Таким чином, обмеження, що накладаються на силу натягу, фізичними можливостями стрільця, були зняті, і легкий арбалет став важким — його перевага в пробивний силі над луком стала величезною — болти почали пробивати навіть суцільний обладунок. При цьому коловорот дозволяв зводити арбалет без особливих зусиль. |
||
Гірші зразки арбалетів довго виготовлялися з дерев'яними дугами, що зводило їх переваги над луками до мінімуму — до зручності прицілювання. |
Гірші зразки арбалетів довго виготовлялися з дерев'яними дугами, що зводило їх переваги над луками до мінімуму — до зручності прицілювання. Однак, арбалети гранично спрощеної конструкції — з дерев'яним луком і без спускового механізму (тятива в натягнутому стані чіплялася за пологий виступ ложа, звідки стикалася просто нігтем великого пальця) були поширені серед браконьєрів аж до XVII століття. Снарядом для подібних пристроїв частіше служила не стріла, а камінь або свинцева куля (арбалети-[[балістер]]и). |
||
Дуга військового арбалета робилася спочатку із звичайного лучного композиту, а пізніше з пружної сталі. |
|||
Зводилися найстародавніші арбалети або важелем, або поясним гаком (арбалетник наступав ногою в стремено на кінці жолоба арбалета, нахилявся, зачіпав гаком тятиву — і потім розгинався, якщо міг), або просто двома руками (тятива в цьому разі робилася широкою, щоб не різати пальці). |
Зводилися найстародавніші арбалети або важелем, або поясним гаком (арбалетник наступав ногою в стремено на кінці жолоба арбалета, нахилявся, зачіпав гаком тятиву — і потім розгинався, якщо міг), або просто двома руками (тятива в цьому разі робилася широкою, щоб не різати пальці). |
||
Арбалети в порівнянні з луками економили фізичну енергію стрільця. Хоча натяг арбалета перевершував натяг лука у багато разів (наприклад, для зведення китайського арбалета треба було вижати понад 130 кг), навіть безколоворотні арбалети зводити було значно простіше, бо для зведення арбалета і натягнення лука використовуються різні групи м'язів. Також навантаження знижувалася за рахунок того, що при натягу лука потрібно витримати баланс між силою, точністю та швидкістю рухів, а для арбалета була важлива тільки сила. У результаті якщо натяг лука завжди обмежувався фізичним розвитком стрільця, то натяг арбалета — переважно міцністю спускового механізму. |
|||
Гачкова система зведення поширилася в Європі з XIII століття. До того арбалети зводився руками. Руками ж зводився і найдавніші китайські арбалети, хоча в середні століття китайці перейшли на систему важеля. |
|||
Арбалети в порівнянні з луками економили фізичну енергію стрільця. Хоча натяг арбалета перевершував натяг лука у багато разів (наприклад, для зведення китайського арбалета треба було вижати понад 130 кг), навіть безколоворотні арбалети зводити було значно простіше, так як для зведення арбалета і натягнення лука використовуються різні групи м'язів. Також навантаження знижувалася за рахунок того, що при натягу лука потрібно витримати баланс між силою, точністю та швидкістю рухів, а для арбалета була важлива тільки сила. У результаті якщо натяг лука завжди обмежувався фізичним розвитком стрільця, то натяг арбалета — в основному міцністю спускового механізму. |
|||
З іншого боку, навіть легкі арбалети мали енергію пострілу до 150 Дж, проти порядку 50 Дж у луків. Можливість використовувати для натягування тятиви важіль, ноги, або хоча б вісім пальців (замість двох), дозволяла навіть при вдвічі коротшому лукові (у важільних — зазвичай 65 см, у ручних і гакових конструкцій — до 80 см) домогтися значного збільшення потужності зброї. |
З іншого боку, навіть легкі арбалети мали енергію пострілу до 150 Дж, проти порядку 50 Дж у луків. Можливість використовувати для натягування тятиви важіль, ноги, або хоча б вісім пальців (замість двох), дозволяла навіть при вдвічі коротшому лукові (у важільних — зазвичай 65 см, у ручних і гакових конструкцій — до 80 см) домогтися значного збільшення потужності зброї. |
||
Рядок 85: | Рядок 124: | ||
Великою перевагою арбалета була і висока точність стрільби, порівнянна тільки з такою у нарізної зброї XVII—XVIII століть. Це досягалося не тільки зручністю прицілювання, але і тим, що тятива рухалася в одній площині зі стрілою. Крім того, як зазначалося вище, арбалет міг мати і прицільні пристосування. |
Великою перевагою арбалета була і висока точність стрільби, порівнянна тільки з такою у нарізної зброї XVII—XVIII століть. Це досягалося не тільки зручністю прицілювання, але і тим, що тятива рухалася в одній площині зі стрілою. Крім того, як зазначалося вище, арбалет міг мати і прицільні пристосування. |
||
Значно підвищувала точність пострілу і конструкція снаряда — найкращий стрілець стріляв точно, тільки поки користувався своїми стрілами, до яких звик. Але, таких у нього могло бути не так вже й багато, і коли лучники починали подавати з обозу казенні стріли, точність стрільби падала в рази. Короткі арбалетні болти мали істотно менш виражену «індивідуальність». Вони не тільки були |
Значно підвищувала точність пострілу і конструкція снаряда — найкращий стрілець стріляв точно, тільки поки користувався своїми стрілами, до яких звик. Але, таких у нього могло бути не так вже й багато, і коли лучники починали подавати з обозу казенні стріли, точність стрільби падала в рази. Короткі арбалетні болти мали істотно менш виражену «індивідуальність». Вони не тільки були стандартніші, ніж довгі стріли, але і мали меншою мірою зміщений центр аеродинамічного опору. |
||
== Арбалети в XX—XXI ст == |
|||
[[Файл:Recurve crossbow with bolts.jpg|thumb|250px|left|Сучасний арбалет]] |
|||
Під час Першої світової війни німецькі війська використовували арбалет як [[гранатомет]]. |
|||
В [[XX]] ст. арбалети використовувалися як бойова зброя в національно-визвольних війнах, частіше всього як самостріл-пастка. |
|||
== Геральдика == |
|||
З 1950-х років почав розвиватися арбалетний спорт. Одночасно були створені бойові арбалети сучасної конструкції, які використовують останні досягнення техніки, наприклад, лазерні приціли тощо. Використовуються [[війська спеціального призначення|силами спеціального призначення]]. |
|||
[[Файл:Kyiv City coat of arms XVII-XVIII.svg|thumb|Герб Києва в XVII—XVIII століттях]] |
|||
Арбалет є однією з [[негеральдичні фігури|негеральдичних гербових фігур]]. Зображення цієї зброї присутнє на польському шляхетському гербі [[Куша (герб)|Куша]] (буквально — «Арбалет»). У XVII—XVIII століттях арбалет зображувався на [[герб Києва|гербі Києва]], зараз його зображення присутнє на [[герб Подільського району|гербі Подільського району]] цього міста. |
|||
== Інше == |
|||
У вересні 2021 року в Полтаві 19-річна дівчина прийшла в школу з арбалетом і поранила двох вчителів.<ref>[https://www.pravda.com.ua/news/2021/09/6/7306207/ Дівчина прийшла в школу з арбалетом і підстрелила двох вчителів], УП, 6 вересня 2021</ref> |
|||
На початку XX ст. «арбалетом» могли називати [[посох Якова]] — старовинний астрономічний і навігаціний інструмент для вимірювання висот світил<ref name="ВЕС"/><ref>{{ВТ-ЕСБЕ|Арбалет}}</ref>. |
|||
== Див. також == |
== Див. також == |
||
Рядок 102: | Рядок 137: | ||
* [[Балістер]] |
* [[Балістер]] |
||
* [[Скорпіон (баліста)]] |
* [[Скорпіон (баліста)]] |
||
* [[Генуезькі арбалетники]] |
|||
== Примітки == |
== Примітки == |
||
Рядок 107: | Рядок 143: | ||
== Посилання == |
== Посилання == |
||
* {{ВТ-ЕСБЕ|Арбалет}} |
|||
* [http://encyclopedia.kiev.ua/vydaniya/files/use/second_book/part1.pdf Куша] // {{УМЕ6|сторінки=802}} |
|||
* {{ВТ-ВЕС|Арбалет}} |
|||
* [http://encyclopedia.kiev.ua/vydaniya/files/use/second_book/part1.pdf Куша] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20161109173417/http://encyclopedia.kiev.ua/vydaniya/files/use/second_book/part1.pdf |date=9 листопада 2016 }} // {{УМЕ6|сторінки=802}} |
|||
* {{УМЕ13|частина=Самостріл|сторінки=1677}} |
* {{УМЕ13|частина=Самостріл|сторінки=1677}} |
||
* [http://arbalet.info/ Всё об арбалетах арбалетно-лучный портал] |
* [http://arbalet.info/ Всё об арбалетах арбалетно-лучный портал] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20081014154340/http://arbalet.info/ |date=14 жовтня 2008 }} |
||
* [http://www.weaponplace.ru/arbalet.php История арбалета] |
* [http://www.weaponplace.ru/arbalet.php История арбалета] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20090207031229/http://weaponplace.ru/arbalet.php |date=7 лютого 2009 }} |
||
* [http://sovetiki.com/?cat=43 Як зробити арбалет своїми руками] |
* [http://sovetiki.com/?cat=43 Як зробити арбалет своїми руками] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20100903005308/http://sovetiki.com/?cat=43 |date=3 вересня 2010 }} |
||
* [http://www.domashnie-sekreti.com/yak-zrobiti-arbalet-svoїmi-rukami-inst/ Як зробити арбалет своїми руками: інструкція та креслення] |
* [http://www.domashnie-sekreti.com/yak-zrobiti-arbalet-svoїmi-rukami-inst/ Як зробити арбалет своїми руками: інструкція та креслення] {{Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20150415074253/http://www.domashnie-sekreti.com/yak-zrobiti-arbalet-svoїmi-rukami-inst/ |date=15 квітня 2015 }} |
||
{{stub}} |
{{stub}} |
||
Поточна версія на 15:25, 26 червня 2024
Арбалет | |
---|---|
![]() Арбалет XVI століття, Німеччина | |
Характеристики | |
![]() |
![]() | Ця стаття містить перелік посилань, але походження тверджень у ній залишається незрозумілим через практично повну відсутність внутрішньотекстових джерел-виносок. (грудень 2021) |
Арбале́т (фр. arbalète від лат. arcuballista — «аркбаліста»), самостріл, заст. діал. ку́ша[1] (пол. kusza) — вид зброї дальнього бою, розвиток конструкції лука, до якого додані ложе і механізм спуску, а також часто й механізм зведення. Арбалет переважає лук у точності та дальності стрільби, але має меншу скорострільність. Відомі ручні арбалети та їх збільшені станкові варіанти, що використовували при обороні фортець.
Для стрільби з арбалета використовували болти — особливі арбалетні стріли, які зазвичай були товстішими і коротшими ніж стріли лука, і, іноді, кулі (такий арбалет називався балістер або шнеппер). На війні використовували як ручні арбалети, так і їх збільшені станкові варіанти.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Liannu.jpg/220px-Liannu.jpg)
Однією з найбільших незручностей лука була необхідність під час прицілювання утримувати тятиву в натягнутому стані. Природно, виникала думка якось закріпити її, — запасти енергію. Але, мало було винайти механізм здатний надійно утримувати в натягнутому стані тугу тятиву, а потім, при натисканні на спуск, звільняти її, треба було ще й налагодити масове виробництво таких механізмів.
Вперше ці проблеми були вирішені, напевно, у Стародавній Греції (Сиракузах) у V столітті до нашої ери. В Античності вже були відомі машини у вигляді великого лука з механізмом натягання і спуску (балісти, кейробалісти, оксибели, скорпіони), але вони були надто громіздкими для використовування однією людиною. Грецький арбалет називався гастрофетом (черевним луком), оскільки його конструкція передбачала вже не тільки спусковий механізм, а й важільний механізм зведення (а на важіль треба було навалитися животом). У II столітті до н. е. (а за іншими даними ще в IV столітті до н. е.)[2] незалежно арбалети були винайдені в Китаї.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a2/Balestriere1.jpg/220px-Balestriere1.jpg)
Таким чином, арбалети мають дуже давню історію. Проте доля цього винаходу виявилася дуже непростою. У Китаї арбалет, зігравши помітну роль в боротьбі з гунами в період династії Хань, пізніше був забутий, що дозволило з великою помпою знову винайти його в XI столітті.
Знову арбалети починають згадуватися в Європі вже в епоху хрестових походів (очевидно, вони були запозичені в мусульман)[3]. Однак присутність зображення арбалетника на мініатюрі ще X століття — з біблії монастиря Сен-Жермен — вказує, що, принаймні, поодинокі випадки використання цієї зброї мали місце і раніше. Останнє, втім, не дивно, оскільки війни з арабами були частими і до хрестових походів. Так, «Хроніка Лівонії» (так звана «Хроніка Генріха Латвійського», вперше видана вона була Йоганном Даніелем Грубером за рукописом XVI ст.), описує активну участь арбалетників під час німецького завоювання Лівонії в перші роки XIII століття. На Русі арбалети відомі з 991 року: в новгородців[3].
У 1139 році церква накладає заборону на використання арбалета проти християн, називаючи його «смертоносною зброєю», проте на «невірних» ця заборона не розповсюджувалася. У Німеччині містяни використовували арбалет проти лицарів, які вважали арбалет підступною зброєю, негідною справжнього лицаря. Починаючи з XIV століття вірним супутником арбалетника стає щитоносець-павезьєр, що захищає його під час бою.
Поряд з ручними арбалетами використовували й великі польові, фортечні та облогові арбалети — аркбалісти, призначені для метання як стріл, так і каменів[2].
У XV—XVI століттях найкращими виробниками арбалетів вважали іспанців, голландців і німців, найвлучнішими ж арбалетниками показала себе генуезькі арбалетники.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/86/Zhugenu-payne.jpg/250px-Zhugenu-payne.jpg)
Окремо треба зазначити китайські магазинні арбалети (чо-ко-ну). З'явилися вони в XII столітті і китайська армія використовувала їх до кінця XIX століття. Вони були досить слабкими — енергія не перевершувала 90 Дж, зате ефективний важіль дозволяв зводити їх швидко і докладаючи невелику силу. Болти в кількості 8-12 штук розташовувалися у верхньому магазині і скочувалися в жолоб під власною вагою. Скорострільність з прицілюванням досягала 8 пострілів на хвилину. На невеликій відстані магазинний арбалет був досить ефективний проти не захищених обладунками людей.
З розвитком ручної вогнепальної зброї (аркебуз і мушкетів) у XV—XVI століттях бойові арбалети починають виходити з ужитку. Але арбалет залишався поширеною мисливською зброєю[3], і в цій ролі досі зберігає своє значення.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/76/Recurve_crossbow_with_bolts.jpg/220px-Recurve_crossbow_with_bolts.jpg)
Під час Першої світової війни німецькі війська використовували арбалет як гранатомет.
В XX ст. арбалети використовували як бойову зброю у національно-визвольних війнах, частіше всього як самостріл-пастку.
З 1950-х років почав розвиватися арбалетний спорт. Одночасно були створені бойові арбалети сучасної конструкції, які використовують останні досягнення техніки, наприклад, лазерні приціли тощо. Таку зброю використовують сили спеціального призначення.
У вересні 2021 року в Полтаві 19-річна дівчина прийшла в школу з арбалетом і поранила двох вчителів[4].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/Noix_corde_carreau_arbalette.svg/220px-Noix_corde_carreau_arbalette.svg.png)
Базовою частиною арбалета є ложе, усередині якого кріпиться спусковий механізм. На верхній поверхні ложа знаходиться напрямний паз для болтів, а на кінці ложа встановлювалися стремено і хрестовина із закріпленими на ній пружними елементами (плечима), які зазвичай виготовляються із сталі, дерева або рогу. Дуга військового арбалета робилася спочатку із звичайного лучного композиту, а пізніше з пружної сталі.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/95/Dictionnaire_raisonn%C3%A9_du_mobilier_fran%C3%A7ais_de_l%E2%80%99%C3%A9poque_carlovingienne_%C3%A0_la_Renaissance%2C_tome_6_-_155.png/220px-Dictionnaire_raisonn%C3%A9_du_mobilier_fran%C3%A7ais_de_l%E2%80%99%C3%A9poque_carlovingienne_%C3%A0_la_Renaissance%2C_tome_6_-_155.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f1/Equipement.arbaletrier.2.png/220px-Equipement.arbaletrier.2.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Crossbow_%28Halbe_R%C3%BCstung%29_with_Cranequin_%28Winder%29_MET_DP282528.jpg/220px-Crossbow_%28Halbe_R%C3%BCstung%29_with_Cranequin_%28Winder%29_MET_DP282528.jpg)
Типовий спусковий механізм складався із спускового важеля, горіха (шайби з прорізом для хвостовика стріли і з зачепом для тятиви) і фіксуючої пружини. Коротше плече спускового важеля впиралося у виступ горіха, пружина тиснула на довге плече і утримувала механізм у зведеному положенні. Коли арбалетник натискав на спусковий важіль (аналог спускового гачка або шептала), коротке плече виходило із зачеплення з горіхом, який своєю чергою прокручувався навколо осі під дією тятиви і вивільняв її з зачепу.
Залежно від способу зведення тятиви середньовічні європейські арбалети поділялися на два основні типи — без спеціального механізму зведення (з ручним зведенням) і зі звідним механізмом
У найпростіших арбалетах тятиву натягували просто руками. Такі арбалети робилися з дерева та рогу, були не дуже потужні і через менші ніж в лука плечі поступалися йому потужністю. Їх єдиною перевагою була простота та зручність прицілювання. Пізніше в Європі було винайдено спосіб заряджання за допомогою поясного гака (варіант з подвійним ременем і рухомим блоком, що здійснював виграш у силі удвічі, відомий під назвою «самсонів пояс»). Цей гак висів на товстому широкому шкіряному поясі. Гаком чіпляли тятиву, присідали і ногою упиралися в стремено на кінці ложі за луком, а потім вставали і зводити арбалет в бойове положення. Перевагою цього способу була простота, а також те, що при цьому працювали м'язи ніг та корпусу, які помітно сильніші, ніж на руках. Відповідно арбалети почали робити потужнішими. Гачкова система зведення поширилася в Європі з XIII століття, до того арбалети зводилися руками. Руками ж зводився і найдавніші китайські арбалети, хоча в Середньовіччі китайці перейшли на систему важеля.
Конструкція деяких сучасних блокових арбалетів (з блоками на плечах і подвійною тятивою) передбачає можливість їх зведення руками, хоча вони й споряджені встановленим на задньому кінці ложа механічним натягачем.
Однак класичними вважаються важкі арбалети з сталевими луками та механічними пристроями заряджання. Останніх відомо три — важільний (з механізмом типу «козяча нога»), «англійський» з коловоротом з двома рукоятками і «німецький» або кранекін із зубчасто-рейковим механізмом. Від випадкових пострілів захищав запобіжник, а спеціальна клямка не дозволяла стрілі випадати з арбалета при опусканні його вниз. У будь-якому випадку важкі арбалети були дорогою зброєю, що вимагала багато часу на перезарядження, бо важіль, блок або кранекін слід було надіти на арбалет, звести тятиву, зняти зарядний пристрій, вкласти стрілу і лише після цього стріляти. Однак незважаючи на усі недоліки, важкі арбалети були вельми потужною зброєю з натягом у кількасот кілограмів. Втім не слід забувати, що у луків робота пропорційна не лише накопиченій енергії, але і довжині ходу тятиви. Тому хоч важкі арбалети і були на порядок потужніші, ніж луки, що натягувалися руками, але внаслідок того, що хід стріли в луків був помітно більший, різниця в реальній силі пострілу була не настільки значна, як можна було б подумати, порівнюючи лише натяг зброї. Кожен наступний з названих типів був досконаліший попереднього, але вимагав більше часу на перезарядження. Тому чисельно переважали простіші арбалети.
- Важільний механізм
Арбалет з важільним механізмом використовував для виграша в силі при натяганні принцип важеля. Сам важіль міг являти собою простий брусок, що кріпився заднім кінцем на ложі під тятивою і рухом дозаду зводив її в бойове положення; складніші варіанти включали конструкцію з двох з'єднаних брусків, один з яких кріпився гаком до переднього кінці ложі, другий нижнім кінцем упирався у тятиву. Досконалішим був металевий важіль («козяча нога»), який укладався ніжками на поперечні штифти ложі і чіплявся гаками за тятиву.
- Коловоротний механізм
Потужніші арбалети зводилися коловоротним механізмом з двома руків'ями. Цей тип механізму з'явився, як вважається, в XV столітті[2], разом із початком застосування сталі для дуг лука[2]. При заряджанні стрілець вставав ногою в стремено, чіпляв подвійним гаком тятиву і обертав коловорот обома руками. Подальше вдосконалення цього типу привело до додання двох блоків, які ще більше підвищували виграш у силі. Коловоротні механізми часто робили знімними: їх надівали на задній кінець ложа під час заряджання і знімали перед прицілюванням і пострілом.
- Кранекін
Кранекі́н, кранеке́н (фр. cranequin) був потужнішим, але помітно дорожчим. Складався з пари зубчастих коліс, зубчастої рейки-кремальєри та руків'я (за принципом дії він нагадував важільний таль[de]). Оснащений кранекеном арбалет можна було звести однією рукою.
- Гвинтовий механізм
Рідшим є механізм натягання, в якому застосовується принцип гвинта.
- Види механізмів зведення
-
Арбалет з поясним гаком
-
Самсонів пояс
-
Арбалет з важелем
-
Арбалет з подвійним важелем
-
Арбалет з козячою ногою
-
Арбалет з козячою ногою
-
Козяча нога
-
Арбалет з коловоротно-блоковим механізмом
-
Арбалетний коловорот з 4 блоками, середина XVIII ст.
-
Перенесення знімного коловорота на поясі. Малюнок 1874 р.
-
Арбалет з кранекіном
-
Арбалет з гвинтовим механізмом
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/Arbalette-p1000546.jpg/220px-Arbalette-p1000546.jpg)
Складна доля арбалета була зумовлена тим, що, рішуче перевершуючи лук в дальності і точності пострілу, а головне — в пробивний силі, він мав і вагомі недоліки — високу вартість і складність заряджання, значний у порівнянні з луком час перезаряджання.
Висока вартість обмежувала поширення арбалетів соціальними рамками — лише заможні ополченці могли дозволити собі таку зброю.
Однак у арбалета була незаперечна перевага. Лучникам доводилося роками навчатися стрільбі з лука, коли арбалетнику було досить зрозуміти механізм перезарядки і прицілювання.
Крім того, хоч пробивна сила арбалетних болтів і була велика, але сталевих кірас важільний арбалет не пробивав, а швидкість снаряда, хоча і була більшою, ніж у лука, але в абсолютному обчисленні залишалася незначною. Арбалетні болти, точно так само, як і стріли з лука, застрягали в щитах — навіть якщо наконечник і пробивав щит, держак все одно застрявав в ньому.
Виключаючи окремий випадок порівняно масового озброєння арбалетами піхоти династії Хань, справжнє визнання ця зброя отримала тільки в Європі з XIV століття, коли численні загони арбалетників стали неодмінною приналежністю лицарських армій. Вирішальну роль у піднятті популярності арбалетів зіграло те, що з XIV століття їх тятива стала натягатися коловоротом. Таким чином, обмеження, що накладаються на силу натягу, фізичними можливостями стрільця, були зняті, і легкий арбалет став важким — його перевага в пробивний силі над луком стала величезною — болти почали пробивати навіть суцільний обладунок. При цьому коловорот дозволяв зводити арбалет без особливих зусиль.
Гірші зразки арбалетів довго виготовлялися з дерев'яними дугами, що зводило їх переваги над луками до мінімуму — до зручності прицілювання. Однак, арбалети гранично спрощеної конструкції — з дерев'яним луком і без спускового механізму (тятива в натягнутому стані чіплялася за пологий виступ ложа, звідки стикалася просто нігтем великого пальця) були поширені серед браконьєрів аж до XVII століття. Снарядом для подібних пристроїв частіше служила не стріла, а камінь або свинцева куля (арбалети-балістери).
Зводилися найстародавніші арбалети або важелем, або поясним гаком (арбалетник наступав ногою в стремено на кінці жолоба арбалета, нахилявся, зачіпав гаком тятиву — і потім розгинався, якщо міг), або просто двома руками (тятива в цьому разі робилася широкою, щоб не різати пальці).
Арбалети в порівнянні з луками економили фізичну енергію стрільця. Хоча натяг арбалета перевершував натяг лука у багато разів (наприклад, для зведення китайського арбалета треба було вижати понад 130 кг), навіть безколоворотні арбалети зводити було значно простіше, бо для зведення арбалета і натягнення лука використовуються різні групи м'язів. Також навантаження знижувалася за рахунок того, що при натягу лука потрібно витримати баланс між силою, точністю та швидкістю рухів, а для арбалета була важлива тільки сила. У результаті якщо натяг лука завжди обмежувався фізичним розвитком стрільця, то натяг арбалета — переважно міцністю спускового механізму.
З іншого боку, навіть легкі арбалети мали енергію пострілу до 150 Дж, проти порядку 50 Дж у луків. Можливість використовувати для натягування тятиви важіль, ноги, або хоча б вісім пальців (замість двох), дозволяла навіть при вдвічі коротшому лукові (у важільних — зазвичай 65 см, у ручних і гакових конструкцій — до 80 см) домогтися значного збільшення потужності зброї.
Болт з легкого арбалета міг мати вагу 50 г і початкову швидкість до 70 м/с. Летіли такі болти на 250 метрів і небезпечні були до 150 метрів, причому кольчуга пробивалася з 80 метрів, а поблизу пробивався і обладунок з шкіри і заліза.
Скорострільність легкого арбалета (при важільної конструкції) досягала 4 постріли в хвилину. Прицільна дальність становила 60 метрів.
У XVI—XVII століттях вживалися полегшені арбалети з невід'ємними рейковим («німецьким») коловоротом та сталевою дугою. Довжина дуги була зменшена до 80 см, а обслуга скорочена до однієї людини. Скорострільність знову була підвищена до 4 пострілів на хвилину, але початкова енергія болта вже не перевищувала 250 Дж.
Дальність польоту болта в XVI столітті не перевищувала 330 метрів. Сучасних їм обладунків ці арбалети вже не пробивали — бронебійні функції взяла на себе вогнепальна зброя, однак за рахунок збільшення початкової швидкості снаряда та удосконалення прицільних пристосувань точність пострілу стала задовільною до 80 метрів, причому на цій відстані болти були досить небезпечні.
Великою перевагою арбалета була і висока точність стрільби, порівнянна тільки з такою у нарізної зброї XVII—XVIII століть. Це досягалося не тільки зручністю прицілювання, але і тим, що тятива рухалася в одній площині зі стрілою. Крім того, як зазначалося вище, арбалет міг мати і прицільні пристосування.
Значно підвищувала точність пострілу і конструкція снаряда — найкращий стрілець стріляв точно, тільки поки користувався своїми стрілами, до яких звик. Але, таких у нього могло бути не так вже й багато, і коли лучники починали подавати з обозу казенні стріли, точність стрільби падала в рази. Короткі арбалетні болти мали істотно менш виражену «індивідуальність». Вони не тільки були стандартніші, ніж довгі стріли, але і мали меншою мірою зміщений центр аеродинамічного опору.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a3/Kyiv_City_coat_of_arms_XVII-XVIII.svg/220px-Kyiv_City_coat_of_arms_XVII-XVIII.svg.png)
Арбалет є однією з негеральдичних гербових фігур. Зображення цієї зброї присутнє на польському шляхетському гербі Куша (буквально — «Арбалет»). У XVII—XVIII століттях арбалет зображувався на гербі Києва, зараз його зображення присутнє на гербі Подільського району цього міста.
На початку XX ст. «арбалетом» могли називати посох Якова — старовинний астрономічний і навігаціний інструмент для вимірювання висот світил[3][5].
- ↑ Куша [Архівовано 9 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — 1960. — Т. 3, кн. VI : Літери Ком — Ле. — С. 802. — 1000 екз.
- ↑ а б в г Ю. В. Шокарев. Арбалет // Большая российская энциклопедия : [в 36 т.] / председ. ред. кол. Ю. С. Осипов, отв. ред. С. Л. Кравец. — М. : Науч. изд-во «БРЭ», 2004—2017. (рос.)
- ↑ а б в г Арбалет // Военная энциклопедия : [в 18 т.] : [рос.] / под ред. В. Ф. Новицкого [и др.]. — СПб. ; [М.] : Тип. т-ва И. В. Сытина[ru], 1911—1915. (рос.)
- ↑ Дівчина прийшла в школу з арбалетом і підстрелила двох вчителів [Архівовано 6 вересня 2021 у Wayback Machine.], УП, 6 вересня 2021
- ↑ Арбалет // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп. т.). — СПб., 1890—1907. (рос. дореф.)
- Арбалет // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп. т.). — СПб., 1890—1907. (рос. дореф.)
- Арбалет // Военная энциклопедия : [в 18 т.] : [рос.] / под ред. В. Ф. Новицкого [и др.]. — СПб. ; [М.] : Тип. т-ва И. В. Сытина[ru], 1911—1915. (рос.)
- Куша [Архівовано 9 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — 1960. — Т. 3, кн. VI : Літери Ком — Ле. — С. 802. — 1000 екз.
- Самостріл // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1964. — Т. 7, кн. XIII : Літери Риз — Се. — С. 1677. — 1000 екз.
- Всё об арбалетах арбалетно-лучный портал [Архівовано 14 жовтня 2008 у Wayback Machine.]
- История арбалета [Архівовано 7 лютого 2009 у Wayback Machine.]
- Як зробити арбалет своїми руками [Архівовано 3 вересня 2010 у Wayback Machine.]
- Як зробити арбалет своїми руками: інструкція та креслення [Архівовано 15 квітня 2015 у Wayback Machine.]
|