Низатидин
Изглед
![]() | |
IUPAC име | |
---|---|
N-(2-[(2-[(диметиламино)метил]тиазол-4-ил)метилтио]етил)-N-метил-2-нитроетен-1,1-диамин | |
Клинички подаци | |
Продајно име | Аксид |
Drugs.com | Монографија |
MedlinePlus | a694030 |
Подаци о лиценци | |
Категорија трудноће |
|
Начин примене | Орално |
Правни статус | |
Правни статус | |
Фармакокинетички подаци | |
Биорасположивост | >70% |
Везивање протеина | 35% |
Метаболизам | Хепатички |
Полувреме елиминације | 1-2 сата |
Излучивање | Ренално |
Идентификатори | |
CAS број | 76963-41-2 ![]() |
ATC код | A02BA04 (WHO) |
PubChem | CID 3033637 |
DrugBank | DB00585 ![]() |
ChemSpider | 2298266 ![]() |
UNII | P41PML4GHR ![]() |
KEGG | D00440 ![]() |
ChEMBL | CHEMBL653 ![]() |
Хемијски подаци | |
Формула | C12H21N5O2S2 |
Моларна маса | 331,46 g/mol |
| |
|
Низатидин је хистамински антагонист Х2 рецептора који инхибира продукцију желудачне киселине, и често се користи за третирање желудачних чирева и гастроезофагеалне рефлуксне болести. Овај лек је развила компанија Ели Лили. У продаји је под именима Тазак и Аксид.
Клиничка употреба
[уреди | уреди извор]Поједини препарати низатидина су доступни на слободно у разним земљама. Низатидина је експериментално коришћен за контролу додатне телесне тежине стечене употребом појединих антипсихотичких лекова.[1]
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Атмаца M, Кулоглу M, Тезцан Е, Устундаг Б, Килиц Н (2004). „Низатидине фор тхе треатмент оф патиентс wитх qуетиапине-индуцед wеигхт гаин”. Хум Псyцхопхармацол. 19 (1): 37—40. ПМИД 14716710. дои:10.1002/хуп.477.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]
![]() | Молимо Вас, обратите пажњу на важно упозорење у вези са темама из области медицине (здравља). |