Miskolci-Bükkalja
Miskolci-Bükkalja | |
Nagytáj | Északi-középhegység |
Középtáj | Bükk-vidék |
Térkép | |
![]() |
A Miskolci-Bükkalja Magyarország egyik földrajzi kistája, amely a Bükk-vidék keleti, délkeleti, illetve déli lejtőit, valamint azok fokozatosan az Alföld északi peremvidékébe beolvadó hegylábait foglalja magába.
Leírása
[szerkesztés]A Bükkalja az Észak-magyarországi-középhegység (nagytáj), Bükk-vidék (középtáj) kistájcsoportja, mely három kistájat foglal magába: a Kács-Tibolddaróc vonal mentén az Egri- és Miskolci-Bükkalját, valamint a délnyugati-Bükkbe beöblösödő Tárkányi-medencét.
A Miskolci-Bükkalja a Bükk hegységet délkelet felől övező hegylábfelszín, mely 115 és 422 m közötti tengerszint feletti magasságú, keletnek, délkeletnek lejtő hegységelőtéri dombság.
Földrajza
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/84/Campanula_aa.jpg/100px-Campanula_aa.jpg)
Területe 249,44 négyzetkilométer. Legmagasabb pontja 366 méter, legalacsonyabb pontja 115 méter magasságú.
Városai: Miskolc.
Talaja
[szerkesztés]Részben riolittufa, miocén homok és kavics alkotják, melyekhez az Alföld peremén pleisztocén lejtőanyagok valamint kis vastagságban felhalmozott lösz is társulnak. A talajt fekete, agyagbemosódásos barna erdőtalajok és a barnaföldek mozaikjai képezik, melyekhez erodált területek földes kopárja kapcsolódik, az Alföld felé közeledve csernozjom barna erdőtalajokkal, melyek jó szántóterületek sikeres növénytermesztéssel. Az erodált dombokon főleg szőlők és erdő alkotják a növénytakarót.
Növényzete
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/75/Atlas_roslin_pl_Smotrawa_okaza%C5%82a_9705_8058.jpg/100px-Atlas_roslin_pl_Smotrawa_okaza%C5%82a_9705_8058.jpg)
A terület déli oldalát sztyepprétfoltokkal tarkított tölgyerdők borítják. A ritka növények közül előfordul itt a vitézvirág (Anacamptis pyramidalis), a sápadt kosbor (Orchis pallens) elterjedésének súlypontja is. A Bükk-hegységben csak itt a déli oldalon él a széleslevelű harangvirág (Campanula latifolia), bánsági sás (Carex buekii), a sugaras zsoltina (Serratula radiata) és a Teleki-virág (Telekia speciosa). A hegység peremén sokszor telepített fenyvesekkel és akácosokkal is találkozhatunk.
Források
[szerkesztés]- Magyarország kistájainak katasztere. 2., átdolgozott és bővített kiadás. Szerk. Dövényi Zoltán. Budapest, MTA FKI, 2010. 752. o.
- A kőzetminőség szerepe a Bükkalja völgy- és vízhálózatának kialakulásában