BTR–90
BTR–90 | |
![]() | |
Alapváltozatú BTR–90 30 mm-es gépágyúval | |
Fejlesztő ország | ![]() |
Gyártó | Arzamaszi Gépgyár |
Általános tulajdonságok | |
Személyzet | 3 fő (parancsnok, vezető, lövész) + 7 fő |
Hosszúság | 7,64 m |
Szélesség | 3,20 m |
Magasság | 2,98 m |
Tömeg | 20,9 t |
Páncélzat és fegyverzet | |
Páncélzat | nincs adat |
Elsődleges fegyverzet | 30 mm-es 2A42 gépágyú |
Másodlagos fegyverzet | 1 db 7,62 mm-es PKT géppuska AG–17 automata gránátvető |
Műszaki adatok | |
Motor | 2V–06–2SZ hathengeres ellendugattyús turbófeltöltős dízelmotor |
Teljesítmény | 380 kW (510 LE) |
Felfüggesztés | torziós rugó |
Sebesség | 100 , vizen9 km/h |
Fajlagos teljesítmény | 24 Le/t |
Hatótávolság | 800 km |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz BTR–90 témájú médiaállományokat. |
A BTR–90 (oroszul: БТР – Бронетранспортер, magyar átírásban: Bronetranszportyor, magyarul: páncélozott szállító jármű) Oroszországban gyártott, 8×8 hajtásképletű, gumikerekes páncélozott szállító harcjármű. Gyári típusjele GAZ–5923. Az 1990-es évek elején fejlesztették ki a Gorkiji Autógyárban (GAZ). Az első prototípus 1993-ban készült el, a nyilvánosság előtt 1994-ben mutatták be. A prototípusokkal 2004-ben fejeződtek be a tesztek. Sorozatgyártása a GAZ-csoporthoz tartozó Arzamaszi Gépgyárban folyik. A jármű a BTR–80 továbbfejlesztett, megnövelt méretű, a BMP–2-n is alkalmazott 30 mm-es gépágyúval felszerelt változata. Páncélvédettsége a BTR–80-nal összehasonlítva lényegesen jobb, így megvédi a személyzetet a 14,5 mm-es géppuskalövedékektől is.
Csak kísérleti példányok készültek belőle, melyeket az Orosz Fegyveres Erőknél teszteltek. Az Orosz Védelmi Minisztérium 2011-ben véglegesen elvetette a típus rendszeresítését.
Típusváltozatok
[szerkesztés]- BTR–90M – Az alapváltozat a BMP–3-as gyalogsági harcjárművön alkalmazott, 100 mm-es ágyúval rendelkező Bahcsa–U toronnyal felszerelt változata, amelynél a 30 mm-es gépágyút is megtartották. 2001-ben mutattak be, nincs rendszeresítve.