Tulostettavaa versiota ei enää tueta ja siinä voi olla renderöintivirheitä. Päivitä selaimesi kirjanmerkit ja käytä selaimen tavallista tulostustoimintoa sen sijaan.
Pohjosen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Frans Vilho Pohjonen ja Ruusu Helmi Paananen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1926 ja valmistui agronomiksi 1932, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1932 ja maatalous- ja metsätieteiden maisteriksi 1958. Pohjonen toimi Keski-Suomen maanviljelysseuran maanviljelyskonsulenttina ja vt. sihteerinä Jyväskylässä 1932–1940, asutustoiminnan johtajana 1940–1962, Jyväskylän piirin asutustarkastajana 1962–1965 ja asutustoimiston piiripäällikkönä 1965–1970. Pohjonen oli myös Keski-Suomen maakuntaliiton sihteerinä 1945–1948. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvon 1969.[1]
Pohjonen oli kansanedustajana vuosina 1960–1970 ja 1971–1972 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä 1960–1962 ja Keski-Suomen läänin vaalipiiriä sen jälkeen. Hän tuli eduskuntaan 1960 Maalaisliiton Eino Paloveden tilalle ja 1971 Keskustapuolueen Artturi Jämsénin tilalle. Pohjonen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Hän oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana ja Jyväskylän maalaiskunnan kunnanhallituksen jäsenenä. [1]
Pohjonen oli 1970-luvulla tunnettu maasäteilyn tutkijana ja kaivonkatsojana. Pohjonen tutki maasäteilyn vaikutuksia usean vuosikymmenen ajan ja hänen mukaansa maasäteily oli maankamarassa olleista vesisuonista takaisin kimmonnutta kosmista säteilyä. Pohjosen mielestä maasäteily aiheutti syöpää, iskiasta, unettomuutta ynnä muita vaivoja ja oli erityisen vaarallista jos ihminen nukkui säteilykentän kohdalla. Säteilyä voitiin torjua joko muuttamalla sängyn paikkaa tai maadoittamalla asunto kuparilangan pätkällä. [2][3]
Teoksia
Keski-Suomen maanviljelysseuran 50-vuotiskertomus (1893–1943). Keski-Suomen maanviljelysseura, Jyväskylä 1948
Tutkimuksia n.s. maasäteilyn vaikutuksista ihmisten sairauksiin ; kirj. Mauno Pohjonen, Lauri Ahonen. Tekijät, Jyväskylä 1973, 1974