Lokomotiva 110
Elektrická lokomotiva řady 110 (dříve E 458.0) | |
---|---|
![]() Lokomotiva 110.039 | |
Tovární označení | Škoda 33E0 (prototypy) Škoda 33E1 (série) |
Řada dle Kryšpína (ČSD) | E 458.0 |
Řada dle UIC (ČR/SR) | 110 |
Základní údaje | |
Výrobce | Škoda Plzeň |
Výroba v letech | 1971–1973 |
Počet vyrobených kusů | 52 |
Provozovatel | (ČSD, ŽSR), ČD, ČDC, ZSCS |
Období provozu | 1972–dosud |
Hmotnost a rozměry | |
Hmotnost ve službě | 72 000 kg |
Délka přes nárazníky | 14 400 mm |
Rozchod | 1 435 mm |
Parametry pohonu | |
Uspořádání pojezdu | Bo´ Bo´ |
Trvalý výkon | 800 kW |
Maximální tažná síla | 160 kN |
Trvalá tažná síla | 87 kN |
Maximální povolená rychlost | 80 km/h |
Napájecí soustava | 3 kV ss |
Regulace výkonu | odporová |
Odkazy | |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. | |
Lokomotiva 110 (dříve E 458.0) je elektrická posunovací lokomotiva pro stejnosměrnou napájecí soustavu 3 kV vyráběná v letech 1971–1973 firmou Škoda Plzeň (tovární označení Škoda 33E). Na výrobu lokomotiv E 458.0 navázala v roce 1973 výroba odvozené lokomotivy E 426.0 pro stejnosměrnou napájecí soustavu 1,5 kV. Dnes jsou tyto stroje označeny řadou 113. Podle tvaru skříně s vyvýšenou střední kabinou strojvedoucího se lokomotivám přezdívá žehlička.
Historie
[editovat | editovat zdroj]V první generaci elektrických lokomotiv Škody nebyla zahrnuta posunovací lokomotiva a k posunování byly používány dieselové lokomotivy. Proto bylo rozhodnuto o konstrukci zcela nového typu elektrické posunovací lokomotivy; projekt lokomotivy řady 110 zahájil tzv. druhou generaci lokomotiv Škoda. První dva prototypy byly vyrobeny v roce 1971 a podrobeny zkušebnímu provozu. Po úspěšném testování byly v roce 1972 zahájeny sériové dodávky těchto lokomotiv. Celkem bylo vyrobeno 52 kusů.
Konstrukce
[editovat | editovat zdroj]Lokomotiva má vyvýšené stanoviště strojvedoucího s velkým rozhledem a ovládacím panelem na každé straně. Dveře do kabiny jsou umístěny na obou stranách. Pro zlepšení výhledu jsou boční části kapot zešikmeny. Lokomotiva je vybavena elektrickým vytápěním vlaku, samočinnou tlakovou, přímočinnou a ruční brzdou. Jde také o první sériově vyráběné lokomotivy v Československu, vybavené polopantografy. Pohon obstarává čtveřice trakčních motorů, umístěných v podvozcích. Přestože jsou tyto lokomotivy řazeny do II. generace lokomotiv (díky použití fechralových odporníků a dalších moderních řešení), regulace výkonu je odporová.
Z koncepce lokomotivy 110 vychází kromě řady 113 i pozdější lokomotiva řady 210 na střídavý proud a řady 112, 111 a 114.
Provoz
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/110017hlavni1992.jpg/220px-110017hlavni1992.jpg)
Lokomotivy řady 110 jsou určeny k staničnímu posunu, práci na svážných pahrbcích ve které nahradily dieselové lokomotivy řad 720, 721, 770 a 771, přetahům mezi stanicemi a k předtápění souprav. V omezené míře byla tato řada nasazována i k vozbě vlaků na kratší vzdálenosti (lehké osobní vlaky, manipulační nákladní vlaky). S těmito vlaky byla k vidění např. na tratích Nezamyslice – Olomouc, Ostrava – Havířov – Český Těšín, Žilina – Vrútky – Martin a jinde. Díky výrobě odvozených modernějších a hospodárnějších lokomotiv řady 111 a úbytku práce pro tyto lokomotivy začala být řada 110 po roce 2000 odstavována a rušena. U Českých drah již v podstatě zanikla, ČD Cargo používá posledních několik lokomotiv na Valašsku a v okolí Olomouce a i na Slovensku došlo k vyřazení části lokomotiv.
V roce 1995 byly v železničních opravnách a strojírnách Česká Třebová rekonstruovány dvě lokomotivy na provoz pod stejnosměrným napětím 1,5 kV a používány k vozbě nákladních vlaků na trati Rybník - Lipno nad Vltavou, která byla do roku 2003 elektrizována touto soustavou. O rok později byly obě lokomotivy zpět upraveny k provozu pod napětím 3 kV a předány do DKV Praha. Po čase však byly odstaveny a dnes již neexistují.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Literatura
[editovat | editovat zdroj]- DVOŘÁČEK, Václav; PALÍK, František. Stejnosměrné posunovací lokomotivy E 458.0 a E 426.0. Praha: Nakladatelství dopravy a spojů, 1974. 308 s.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Lokomotiva 110 na Wikimedia Commons
- Atlas lokomotiv: Lokomotivní řada 110 (E 458.0)