Rimatara
![]() |
Aquest article o secció no cita les fonts o necessita més referències per a la seva verificabilitat. |
Localització | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
Col·lectivitat | Polinèsia Francesa | |||
Comuna | Rimatara ![]() | |||
Població humana | ||||
Població | 797 ![]() | |||
Geografia | ||||
Part de | ||||
Superfície | 9 km² ![]() | |||
Banyat per | oceà Pacífic ![]() | |||
Altitud | 83 m ![]() | |||
Identificador descriptiu | ||||
Fus horari | ||||
Rimatara és la més petita de les illes habitades de les illes Australs, a la Polinèsia Francesa. Té una superfície total de 8,6 km² i una població de 815 habitants (cens 2002). Està situada a 550 km al sud de Tahití i a 150 km a l'oest de Rurutu. La comuna de Rimitara inclou els illots Maria deshabitats.
Geografia
[modifica]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e0/Rimatara_girl.jpg/220px-Rimatara_girl.jpg)
Es tracta d'un altiplà volcànic circular de 8 a 10 m d'altitud, amb una altitud màxima de 83 m al mont Uhau. És molt fèrtil i boscós, i està rodejat d'esculls molt propers a la costa amb només un pas navegable, però no disposa de cap port. Les viles principals són Amaru (la capital), Anapoto i Mutuaura. Té una espècie de cotorres que no es poden exportar perquè s'adapten malament en altres indrets. També hi ha molts ànecs salvatges.
Història
[modifica]Va ser una de les últimes illes habitades descobertes pels europeus a la Polinèsia, el 1810 per un mercant de Tahití. Fou el pastor William Henry qui hi desembarcà el 1821 i hi fundà una missió protestant. El 1889 es va establir el protectorat francès i el 1900 es va annexionar a la colònia dels Establiments Francesos d'Oceania.