Люксембурги
Люксембурги Германия | ||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||
|
Люксембургите (на немски: Haus Luxemburg, Luxemburger, Lützelburger) са немски княжески род, който като Хабсбургите, дава най-много владетели на Свещената Римска империя (1308 – 1313, 1346 – 1400, 1410 – 1437) през Късното Средновековие.
Те са странична линия от Дом Лимбург-Арлон и не трябва да се бъркат с Дом Люксембург от 10 век.
Основател на линията е граф Хайнрих V (1250 – 1288), син на Валрам IV от рода Лимбург-Арлон и Ермесинда II от Дома Намур, който наследява графство Люксембург от майка си и става граф на Люксембург от 1247 до 1281 г. Неговият по-млад син Валрам I получава владението над Лини и основава линията Дом Люксембург-Лини.
Първият от общо тримата от тази фамилия, който става император на Свещената Римска империя през 1308 г. е Хайнрих VII, внук на Хайнрих V, а неговият син Ян Люксембургски е 1310 г. крал на Бохемия.
Най-значимият император от фамилията е Карл IV (1316 – 1378).
Литература
[редактиране | редактиране на кода]- Jörg K. Hoensch, Die Luxemburger. Eine spätmittelalterliche Dynastie gesamteuropäischer Bedeutung 1308 – 1437. Kohlhammer, Stuttgart 2000. ISBN 3-17-015159-2
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Residenzen-Kommission Архив на оригинала от 2013-02-20 в Wayback Machine.
- Genealogie der Luxemburger Архив на оригинала от 2010-04-03 в Wayback Machine.