Герхард фон Шверин
Герхард фон Шверин | |
германски генерал | |
![]() | |
Звание | Генерал от танковите войски |
---|---|
Служи на | ![]() (до 1918) ![]() (до 1933) ![]() |
Род войски | ![]() |
Командвания | 116-та танкова дивизия (Вермахт) |
Войни | Първа световна война Втора световна война |
Награди | Рицарски кръст с дъбови листа и мечове |
Дата и място на раждане | |
Дата и място на смърт | 29 октомври 1980 г.
|
Друга дейност | Политик |
Герхард фон Шверин в Общомедия |
Герхард („Герд“) Хелмут Детлоф Граф фон Шверин (1899 – 1980) е немски генерал през Втората световна война. Като генерал от танковите войски, той беше натоварен със задачата да защитава града Аахен, докато командва 116-а танкова дивизия „Хрътка“ („Грейхаунд дивизия“).
На 13-и септември 1944 г. 3-та бронетанкова дивизия достига Аахен, и веднъж застрашитлената 116-а танкова дивизия е намалена до 600 мъже, 12 танка, и няма артилерийски оръдия. Когато е предвидено връщането на съюзническите сили с цел предотвратяване на жертвите сред цивилното население и за защита на артефакти на града (Древния град е място за почивка на империята на Карл Велики, или Първия Райх), Адолф Хитлер го отстранява от поста си като командир на 116-а танкова дивизия и изпраща полковник Герхард Вилк да защитава град с около 5000 фолксщурма.
През май 1950 г. той е назначен за главен съветник по военните въпроси и политиката на сигурността за канцлер Конрад Аденауер и ръководител на тайната правителствена агенция Отдел Шверин (с кодово име „Пазарна Служба“), отговаряща за подготовката и за превъоръжаването на немците. Въпреки това, след като той говори с пресата за работата си, той бе заменен от Теодор Бланк през октомври 1950 г. Шверин след това е активен като съветник по военната политика на парламентарната група и на либералната Свободна демократическа партия.
Награди
[редактиране | редактиране на кода]- Значка за раняване – сребърна
- Пехотна щурмова значка
- Железен кръст – 2-ра и 1-ва степен
- Рицарски кръст с дъбови листа и мечове
- Носител на Рицарски кръст (17 януари 1942 г.)
- Носител на 240-те дъбови листа (17 май 1943 г.)
- Носител на 41-те мечове (4-ти ноември 1943 г.)
- Споменат в Вермахтберихт на 27-и октомври 1943 г.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- Berger, Florian (2000). Mit Eichenlaub und Schwertern. Die höchstdekorierten Soldaten des Zweiten Weltkrieges. Wien, Austria: Selbstverlag Florian Berger. ISBN 3-9501307-0-5.
- Fellgiebel, Walther-Peer (2000). Die Träger des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939 – 1945. Friedburg, Germany: Podzun-Pallas, 2000. ISBN 3-7909-0284-5.
- Rass, Christoph; Rohrkamp, René; Quadflieg, Peter M. (2007). General Graf von Schwerin und das Kriegsende in Aachen. Ereignis, Mythos, Analyse. Aachen: Shaker. ISBN 978-3-8322-6623-3.
- Scherzer, Veit (2007). Ritterkreuzträger 1939 – 1945 Die Inhaber des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939 von Heer, Luftwaffe, Kriegsmarine, Waffen-SS, Volkssturm sowie mit Deutschland verbündeter Streitkräfte nach den Unterlagen des Bundesarchives (in German). Jena, Germany: Scherzers Miltaer-Verlag. ISBN 978-3-938845-17-2.
- Searle, Alaric (2003). Wehrmacht Generals, West German Society, and the Debate on Rearmament, 1949 – 1959, Praeger Pub.
![]() ![]() |
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата Gerhard von Schwerin в Уикипедия на английски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |