Лорікет червоногорлий
Лорікет червоногорлий | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Vini amabilis (Ramsay, 1875) | ||||||||||||||||
Синоніми | ||||||||||||||||
Charmosyna amabilis | ||||||||||||||||
Посилання
| ||||||||||||||||
|
Лоріке́т червоногорлий[2] (Vini amabilis) — вид папугоподібних птахів родини Psittaculidae[3]. Цей рідкісний вид є ендеміком Фіджі.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/db/Charmosyna_amabilis.jpg/200px-Charmosyna_amabilis.jpg)
Довжина птаха становить 18 см. Забарвлення переважно зелене. Груди, живіт, гузка і нижні покривні пера крил жовтувато-зелені. Щоки, підборіддя, нижня частина обличчя і горло червоні, горло окаймлене вузькою жовтою смугою. Навколо очей темно-сірі кільця, скроні синьо-зелені. Хвіст зверху зелений з широкою жовтою смугою на кінці, знизу оливково-жовтий. Стегна темно-червоні. Райдужки жовті, дзьоб і лапи оранжеві.
Червоногорлі лорікети мешкають на островах Віті-Леву, Вануа-Леву, Тавеуні[en] і Овалау[en]. Вони живуть у вологих гірських і рівнинних тропічних лісах, віддають перевагу густим гірським тропічним лісам. Зустрічаються зграйками, на висоті від 120 до 1000 м над рівнем моря. Живляться нектаром, пилком і квітками. Ведуть кочовий спосіб життя, мігрують в пошуках квітучих дерев.
МСОП класифікує цей вид як такий, що перебуває на межі зникнення. За оцінками дослідників, популяція червоногорлих лорікетів становить менш ніж 50 птахів. Їм загрожує знищення природного середовища, а також хижацтво з боку інтродукованих щурів, індійських мангустів і диких кішок.
- ↑ BirdLife International (2016). Vini amabilis. Архів оригіналу за 24 червня 2021. Процитовано 20 травня 2022.
- ↑ Фесенко Г. В. Вітчизняна номенклатура птахів світу. — Кривий Ріг : ДІОНАТ, 2018. — 580 с. — ISBN 978-617-7553-34-1.
- ↑ Gill, Frank; Donsker, David (ред.). Parrots, cockatoos. IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union. Архів оригіналу за 12 грудня 2021. Процитовано 20 травня 2022.
- Juniper & Parr (1998) Parrots: A Guide to Parrots of the World; ISBN 0-300-07453-0.
![]() |
Це незавершена стаття з орнітології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |