Юе Фей
Юе Фей | |
---|---|
![]() | |
Ім'я при народженні | 岳飛 |
Псевдо | Пенцзюй (鵬舉) |
Народився | 24 березня 1103 с.Юнхе, провінція Хенань |
Помер | 27 січня 1142 Ханчжоу, КНР ·страта |
Поховання | Yue Fei Templed |
Країна | Династія Сун |
Національність | китаєць |
Діяльність | військовий очільник, поет |
Знання мов | Середньокитайська |
Учасник | Q11050878? і Q11050876? |
Титул | князь |
Батько | Юе Лін |
Мати | Yao Shid[1] |
У шлюбі з | Ва |
Діти | 4 сини |
Юе Фей (*24 березня 1103 — †27 січня 1142) — відомий китайський військовий діяч, стратег, національний герой та поет часів династії Сун. Один з «Чотирьох видатних військовиків епохи Південної Сун».
Життєпис
Народився у с. Юнхе повіта Тан-ін області Сян (у сучасній провінції Хенань). Отримав домашню освіту під орудою батька Юе Ліна. У 1122 році зараховується до армії, проте у зві'язку зі смертю батька у 1123 році пішов у відставку. Повернувся до армії лише у 1126 році. Цього ж року до країни вдерлися війська чжурдженів з династії Цзінь.
Незабаром Юе Фей очолив одну з армій, що повинні були зупинити війська загарбників. Саме завдяки його діям вдалося зберегти влади династії Сун на півдні країни. Найбільш значущими перемогами Юе Фея є битва за м. Сян'ян та інші п'ять міст, битва на озері Дунтинху, перемога під містом Яньчен, битва в області Інчанфу. Під час цих подій Юе призначають командувачем військ у провінціях Хубай й Цзінсі. Він став ініціатором військової стратегії «об'єднання місцевих військ у тилу чжурчженів». Також сприяв відродженню та розвитку бойових мистецтв. За значні досягнення Юе Фей отримав титул князя — Е-вана.
Проте незабаром бажання юе Фея продовжувати війну з імперією Цзінь увійшло у протиріччя з намірами імператорського двору південної сун укласти мир. Зрештою у 1142 році за непідкорення наказу імператора відступити до південного Китая й припинити бойові дії із чрудженями, Юе Фея було страчено. Його могила зберіглася дотепер, знаходиться біля озера Сіху, що біля міста Ханчжоу.
Творчість
Складав вірші у жанрі ци. Серед відомих творів «Повністю Червона ріка», «Гора Сяочуншань», «Нариси про храм Уюе».
Джерела
- M. Yamauchi: YÜEH FEI. In: Herbert Franke (Hrsg.): Sung Biographies. Band 2. Steiner, Wiesbaden 1976, ISBN 3-515-02412-3, S. 1266–1271, (Münchener ostasiatische Studien 16).
- ↑ China Biographical Database