sträcka
Hoppa till navigering
Hoppa till sök
Svenska
[redigera]Substantiv
[redigera]Böjningar av sträcka | Singular | Plural | ||
---|---|---|---|---|
utrum | Obestämd | Bestämd | Obestämd | Bestämd |
Nominativ | sträcka | sträckan | sträckor | sträckorna |
Genitiv | sträckas | sträckans | sträckors | sträckornas |
sträcka
- (geometri, fysik) del av en rät linje, vilken avgränsas på båda sidorna av två punkter på linjen
- Jämför: rät linje (inte begränsad, oändligt lång), stråle (begränsad på en sida, oändligt lång)
- Sammansättningar: järnvägssträcka
- Homofoner: strecka
Översättningar
[redigera]del av en rät linje
Verb
[redigera]Böjningar av sträcka | Aktiv | Passiv |
---|---|---|
Infinitiv | sträcka | sträckas |
Presens | sträcker | sträcks (sträckes) |
Preteritum | sträckte | sträcktes |
Supinum | sträckt | sträckts |
Imperativ | sträck | – |
Particip | ||
Presens | sträckande, sträckandes | |
Perfekt | sträckt |
sträcka
- göra mer utsträckt
- ge, överlämna (genom att sträcka på kroppen)
- (reflexivt: sträcka sig) (om person) göra sig längre
- Vanliga konstruktioner: sträcka sig efter, sträcka på sig
- (reflexivt: sträcka sig) dra ut en muskel så att den skadas eller delvis brister
- Jämför: muskelruptur
- Besläktade ord: sträcka ut, sträckning
- Homofoner: strecka
Översättningar
[redigera]1. göra mer utsträckt
2. ge, överlämna (genom att sträcka på kroppen)