Jonas Olsson (militär)
Jonas Olsson | |
Information | |
---|---|
Född | 26 juli 1957 Umeå stadsförsamling i Västerbottens län, Sverige |
I tjänst för | ![]() |
Försvarsgren | Marinen |
Tjänstetid | 1980–? |
Grad | Överste |
Befäl | Amfibieregementet |
Nils Jonas Olsson, född 26 juli 1957 i Umeå stadsförsamling i Västerbottens län,[1] är en svensk militär.
Biografi
[redigera | redigera wikitext]Olsson avlade marinofficersexamen vid Sjökrigsskolan 1980 och utnämndes samma år till löjtnant vid Vaxholms kustartilleriregemente, där han befordrades till kapten 1983. Han befordrades till major 1988 och till överstelöjtnant 1995,[2] var chef för Utbildningsstödssektionen i Utbildningsavdelningen i Grundorganisationsledningen i Högkvarteret 1998–2000[3][4] och utnämndes till överstelöjtnant med särskild tjänsteställning vid Vaxholms kustartilleriregemente 1999.[5] År 2004 befordrades han till överste, varpå han var projektledare för Viking i Operativa insatsledningen i Högkvarteret 2004–2005,[2] chef för Första amfibieregementet 2005–2009 (från 2006 benämnt Amfibieregementet)[2][6][7] och försvarsattaché vid ambassaden i Paris 2010–2014.[8] Olsson var chefsutvecklare för marinen i Chefsutvecklingsenheten (CUE) i Personalavdelningen i Ledningsstaben i Högkvarteret 2016–2017 och stabschef vid Insatsstaben i Högkvarteret från 2017.[9][10]
Jonas Olsson invaldes som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet 2006.[11] Han tilldelades franska Nationalförtjänstorden 2017.[8]
Referenser
[redigera | redigera wikitext]- ^ Sveriges befolkning 1980, CD-ROM, version 1.00 (Sveriges Släktforskarförbund 2004).
- ^ [a b c] Kjellander, Rune (2007). Svenska marinens högre chefer 1700–2005. Chefsbiografier och befattningsöversikter samt Kungl Örlogsmannasällskapets ämbetsmän och ledamöter 1771–2005. Stockholm: Probus Förlag. sid. 130. ISBN 978-91-87184-83-3.
- ^ Sveriges statskalender 2000. Stockholm: Fritzes. 2000. sid. 219. https://gupea.ub.gu.se/bitstream/handle/2077/59824/gupea_2077_59824_1.pdf.
- ^ Sveriges statskalender 2001. Stockholm: Fritzes. 2001. sid. 221. https://gupea.ub.gu.se/bitstream/handle/2077/59834/gupea_2077_59834_1.pdf.
- ^ Försvarsmaktens rulla 1999. Stockholm: Försvarsmakten. 1999. sid. 134.
- ^ Sveriges statskalender 2009. Stockholm: Fritzes. 2009. sid. 237. https://gupea.ub.gu.se/bitstream/handle/2077/59892/gupea_2077_59892_1.pdf.
- ^ Sveriges statskalender 2010. Stockholm: Fritzes. 2010. sid. 236. https://gupea.ub.gu.se/bitstream/handle/2077/59894/gupea_2077_59894_1.pdf.
- ^ [a b] Granberg, Mårten (20 januari 2017). ”Överste Jonas Olsson tilldelas franska Ordre National du Mérite”. Försvarsmakten. https://blogg.forsvarsmakten.se/marinbloggen/2017/01/20/overste-jonas-olsson-tilldelas-franska-ordre-national-du-merite/. Läst 11 februari 2023.
- ^ ”På ny post”. Försvarets forum (2): sid. 9. 2016. https://www.forsvarsmakten.se/siteassets/3-aktuellt/forsvarets-forum/2016/forsvarets-forum-2-2016.pdf.
- ^ ”På ny post”. Försvarets forum (6): sid. 9. 2016. https://www.forsvarsmakten.se/siteassets/3-aktuellt/forsvarets-forum/2016/forsvarets-forum-6-2016.pdf.
- ^ Fältström, Herman (2006). ”Meddelande från Kungliga Örlogsmannasällskapet”. Tidskrift i sjöväsendet: sid. 222. https://www.koms.se/content/uploads/2013/06/TiS-nr-3-2006.pdf.