22 Kalliope
22 Kalliope | |
![]() | |
Upptäckt[1] | |
---|---|
Upptäckare | J. R. Hind |
Upptäcktsplats | London |
Upptäcktsdatum | 16 november 1852 |
Beteckningar | |
MPC-beteckning | 22 Kalliope |
Uppkallad efter | Kalliope[2] |
Småplanetskategori | Asteroidbältet |
Omloppsbana[3] | |
Epok: 27 augusti 2011 | |
Aphelium | 3,20380375 AU 479 282 220 km |
Perihelium | 2,6163806 AU 391 404 970 km |
Halv storaxel | 2,91009219 AU 435 343 595 km |
Excentricitet | 0,1009286 |
Siderisk omloppstid | 1 813,2536 d (4,96 år) |
Medelomloppshastighet | 17,475 km/s |
Medelanomali | 2,25719° |
Inklination | 13,71729° |
Longitud för uppstigande nod | 66,08097° |
Periheliumargument | 354,65139° |
Månar | 1 |
Fysikaliska data | |
Dimensioner | 215×180×150[4] km 243×196×175±10[5]km 181,00[3] km |
Massa | 7,36×1018[6] kg 8,09±0,20×1018[5]kg massa inkl måne |
Medeldensitet | 2,37[3] g/cm³ 2,80±0,20[5] g/cm³ 2,03±0,16[6] g/cm³ |
Synodisk rotationsperiod | 4,148[3] h |
Axellutning | 103°[4] |
Polekliptisk latitud | 20°[4] |
Polekliptisk longitud | -23°[4] |
Albedo | 0,1419[3] geometriskt |
Yttemperatur | Medel: ~161 |
Spektraltyp | M[3][5] |
Absolut magnitud (H) | 6,45 |
22 Kalliope är en asteroid. Den upptäcktes 16 november 1852 av den brittiske astronomen John Russell Hind i London. Kalliope är uppkallad efter den episka poesins musa inom grekisk mytologi.[7]
Ljuskurveanalys ger att Kalliopes pol mest sannolikt är riktad mot (β, λ) = (-23°, 20°) i ekliptiska koordinater. Det ger en lutning av axeln med 103°.[4]
Linus
[redigera | redigera wikitext]En måne till Kalliope upptäcktes 29 augusti 2001 av J. L. Margot och M. E. Brown vid Keck II, samt tre dagar senare av W. J. Merline med flera vid CFHT.[8]
Namnet Linus kommer från Kalliopes son som hon fick med Apollon.
Omloppsbanan har medelavståndet 1020± 40[9]/1 065±8[6] km till Kalliope och beskriver nästan en cirkel (excentricitet=0,07±0,02[9]/0,000±0,005[6]). Linus bana lutar 93,4±1°[6] relativt Kalliopes omloppsbana men 9±1°[6]/19,8±2,0°[9] relativt Kalliopes ekvator. Diametern bedöms till ca 38±6/30[6] km. Omloppstiden runt Kalliope tar 3,590±0,001[6]/3,58±0,08[9] d. Linus densitet är 2,03±0,16 g/cm3 vilket antyder att Linus är mycket porös.[9]
Referenser
[redigera | redigera wikitext]- ^ "Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)–(5000)", IAU, Minor Planet Center. Läst 20 februari 2009
- ^ Dictionary of Minor Planet Names, sjätte utgåvan, Springer Science+Business Media, s. 15, ISBN 978-3-642-29717-5.[källa från Wikidata]
- ^ [a b c d e f] ”JPL Small-Body Database Browser on Kalliope” (på engelska). NASA, JPL. Arkiverad från originalet den 23 september 2011. https://www.webcitation.org/61unwXmTD?url=https://ssd.jpl.nasa.gov/sbdb.cgi?sstr=22. Läst 23 september 2011.
- ^ [a b c d e] M. Kaasalainen; J. Torppa; J. Piironen (2002). ”Models of Twenty Asteroids from Photometric Data” (PDF). Icarus. sid. 159, 369-395. doi: . Arkiverad från originalet den 16 februari 2008. https://web.archive.org/web/20080216072340/http://www.rni.helsinki.fi/~mjk/IcarPIII.pdf. Läst 17 september 2008.
- ^ [a b c d] ”Recent Asteroid Mass Determinations maintained by Jim Baer last updated 7 January 2009”. Arkiverad från originalet den 8 juli 2013. https://www.webcitation.org/6HxBzMsli?url=http://home.earthlink.net/~jimbaer1/astmass.txt. Läst 20 februari 2009.
- ^ [a b c d e f g h] ”(22) Kalliope and Linus”. http://www.johnstonsarchive.net/astro/astmoons/am-00022.html. Läst 17 september 2008.
- ^ Lutz Schmadel (1992) (på engelska). Dictionary of Minor Planet Names, Volym 1. Springer Verlag, Berlin. sid. 15. ISBN 3-540-00238-3. https://books.google.se/books?id=aeAg1X7afOoC&pg=PA15&dq=22+Kalliope&hl=sv&sa=X&ei=_tzNUqzXHoX_ygOV5YCgBQ&ved=0CEAQ6AEwAg#v=onepage&q=22%20Kalliope&f=false. Läst 27 april 2015
- ^ ”International Astronomical Union Circular 7703: S/2001 (22) 1”. http://www.cbat.eps.harvard.edu/iauc/07700/07703.html. Läst 17 september 2008.
- ^ [a b c d e] Marchis, F.; Descamps, P.; Hestroffer, D.; Berthier, J.; Vachier, F.; Boccaletti, A.; de Pater, I. och Gavel, D.. ”A three-dimensional solution for the orbit of the asteroidal satellite of 22 Kalliope”. Icarus. sid. Volume 165, Issue 1, p. 112-120. doi:. http://www.sciencedirect.com/science?_ob=ArticleURL&_udi=B6WGF-497H983-4&_user=10&_rdoc=1&_fmt=&_orig=search&_sort=d&view=c&_version=1&_urlVersion=0&_userid=10&md5=14ec086b9d40ed8455484e06f183f079.
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]- Diagram över omloppsbanan för 22 Kalliope från NASA Jet Propulsion Laboratory (JPL)
|
|