Knud Heinesen
Knud Rasmussen Heinesen, född 26 september 1932 i Kerteminde, är en dansk socialdemokratisk politiker och tidigare statsråd och företagsledare. Han var folketingsledamot 1971–1985.
Knud Heinesen | |
Tid i befattningen 11 oktober 1971–27 september 1973 | |
Företrädare | Helge Larsen |
---|---|
Efterträdare | Ritt Bjerregaard |
Tid i befattningen 27 september 1973–19 december 1973 | |
Tid i befattningen 13 februari 1975–26 oktober 1979 | |
Företrädare | Anders Andersen |
Efterträdare | Svend Jakobsen |
Tid i befattningen 30 december 1981–10 september 1982 | |
Företrädare | Svend Jakobsen |
Efterträdare | Henning Christophersen |
Tid i befattningen 15 oktober 1981–30 december 1981 | |
Företrädare | Jens Risgaard Knudsen |
Efterträdare | Jens Kristian Hansen |
Född | Knud Rasmussen Heinesen 26 september 1932 Kerteminde, Danmark |
Politiskt parti | Socialdemokratiet |
Heinesen är son till redaktören Hans Kristian Marius Ove Rasmussen (1906–1973) och Sigrid Margrethe Mary Jensen (1898–1940), men adopterades av sin faster efter moderns död.[1] Han tog studentexamen vid Aurehøj gymnasium i Gentofte 1951 och blev pol.kand. vid Köpenhamns universitet 1959.[1] Efter sin examen arbetade han som lärare på arbetarrörelsens folkhögskola i Roskilde, som han sedan var föreståndare för (1962–1967), och som lektor i nationalekonomi vid Københavns handelshøjskole (1968–1971).[1] Inom socialdemokratin var han sekreterare i Arbejderbevægelsens Erhvervsråd, förbundsordförande i Frit Forum (1961–1962) och generalsekreterare för Det kooperative fællesforbund, numera Kooperationen (1967–1968).[1] Han var även socialdemokratisk representant i Radiorådet (1963–1971), varav som ordförande från 1967.[1]
Heinesen blev invald i Folketinget 1971 och utsågs direkt till utbildningsminister i Jens Otto Krags tredje ministär. Under denna mandatperiod stod han bl.a. bakom utvidgningen av undervisningsplikten i folkskolan från sju till nio år och avskaffandet av Rask-Ørstedfondet (som ersattes av en rad forskningsråd).[1] I september 1973 utsågs han till budgetminister, men regeringen avgick redan efter valet i december samma år. Som ordinarie folketingsledamot var han ledamot i finansutskottet (1974–1975).[2] Då Anker Jørgensen åter bildade regering i februari 1975 utsågs Heinesen till finansminister. Denna befattning innehade han till 1979 och igen 1981–1982. Under en kort period var han även infrastrukturminister (1981). I Folketinget ägnade han sig åt arbetet. Han ingick då i den socialdemokratiska folketingsgruppens ledning, däribland som gruppordförande (1979–1981) och politisk ordförande (1982–1983).[2] Han var även vice partiordförande (1980–1985).[2]
Heinesen lämnade politiken 1985 för att bli direktör för Københavns Lufthavnsvæsen (1985–1989).[1] Han har sedan varit koncernchef för Spies/Tjæreborg (1989–1991) och verkställande direktör för BRFkredit A/S och BRFholding A/S (1991–1995).[1]
Övriga förtroendeposter
redigera- Ledamot i A-pressens styrelse och verkställande utskott (1979–1981)
- Styrelseledamot av Danmarks Nationalbank (1979–1981)
- Ledamot i Arbejderbevægelsens erhvervsråd verkställande utskott (1979–1981)
- Ledamot av LO:s verkställande utskott (1979–1981)
- Styrelseledamot i KTAS (1980–1981)
- Styrelseledamot i TDC (1994–2003)
- Styrelseledamot i ATP (1995–2003)
- Styrelseledamot i Finansieringsfonden af 1992 (1996–1998)
- Styrelseledamot i Aktuelt (1998–2001)
- Styrelseledamot i DSB (2000–2002)
Referenser
redigera- ^ [a b c d e f g h] ”Knud Heinesen”. Dansk Biografisk Leksikon. Gyldendal. http://www.denstoredanske.dk/Dansk_Biografisk_Leksikon/Samfund,_jura_og_politik/Myndigheder_og_politisk_styre/Finansminister/Knud_Heinesen?highlight=knud%20heinesen. Läst 15 maj 2013.
- ^ [a b c] Krak, Ove (1983). Kraks Blå Bog. Kraks Legat. sid. 433. ISBN 87-7225-232-4