Праведни Јосиф
![]() | Овај чланак можда захтева чишћење и/или прерађивање како би се задовољили стандарди квалитета Википедије. Проблем: чланак је написан хагиографским стилом, а такође је највероватније и историјски неутемељен. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/29/St_Joseph_with_Jesus.jpg/220px-St_Joseph_with_Jesus.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3a/Josif_sa_hristom.jpg/220px-Josif_sa_hristom.jpg)
Јосиф из Назарета, назван праведни Јосиф, био је муж Марије, Исусове мајке.
Јосифа назива Јеванђеље „мужем праведним“ (Мт 1, 19). Зато му се и дала од Бога Пресвета Дева Марија у заштиту и доделила му се велика част у домостроју људскога спасења. Мада је Јосиф био од царскога рода Давидова, ипак је био скроман дрводеља у Назарету. У осамдесетој години својој узео је Пресвету Деву из храма Јерусалимског у свој дом, а у стотину десетој је умро.
Српска православна црква слави га 31. децембра по јулијанском, а 13. јануара по грегоријанском календару.
Свети Јосиф у православљу и римокатоличанству
[уреди | уреди извор]Свети Јосиф је светац кога славе и православци и римокатолици. Православна црква га назива Праведни Јосиф, а римокатоличка Свети Јосип из Назарета или Свети Јосип Радник. Његов празник у Српској православној цркви празнује се 31. децембра по јулијанском календару, док га римокатолици славе чак два пута — 19. марта и 1. маја. Био је то покушај Ватикана из 1955. да се Црква приближи радницима, али и да се комунистима одузме монопол над Празником рада. Иначе, тог су свеца 1687. године редови и сталежи у хрватском Државном сабору прогласили заштитником Краљевине Хрватске.[1]
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Molitva radnika Sv. Josipu za posao”. B92. 1. 5. 2013. Приступљено 8. 4. 2021.
Литература
[уреди | уреди извор]Напомена: Овај чланак, или један његов део, изворно је преузет из Охридског пролога Николаја Велимировића.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор] Медији везани за чланак Праведни Јосиф на Викимедијиној остави