mluvit
Čeština
[upraviť]Výslovnosť
[upraviť]- IPA: [mlʊvɪt]
Delenie
[upraviť]- mlu-vit
Sloveso
[upraviť]- nedokonavé
Časovanie
[upraviť]Oznamovací spôsob | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
Číslo | Jednotné | Množné | ||||
Osoba | 1. | 2. | 3. | 1. | 2. | 3. |
mluvím | mluvíš | mluví | mluvíme | mluvíte | mluví |
Rozkazovací spôsob | |||
---|---|---|---|
Číslo | Jednotné | Množné | |
Osoba | 2. | 1. | 2. |
mluv | mluvme | mluvte |
Príčastie | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|
Rod | Jednotné číslo | Množné číslo | ||||
mužský životný i neživotný |
ženský | stredný | mužský životný | mužský neživotný, ženský |
stredný | |
Činné | mluvil | mluvila | mluvilo | mluvili | mluvily | mluvila |
Trpné | mluven | mluvena | mluveno | mluveni | mluveny | mluvena |
Prechodník | |||
---|---|---|---|
Rod | Číslo jednotné | Číslo množné | |
mužský | ženský, stredný |
mužský, ženský, stredný | |
Prítomný | mluvě | mluvíc | mluvíce |
Minulý | mluviv | mluvivši | mluvivše |
Význam
[upraviť]Príbuzné slová
[upraviť]- mluvení
- mluva
- mluvčí
- mluvka
- mluvítko
- mluvnice
- protimluv
- mluvený
- mluvící
- mluvicí
- mluvný
- mluvní
- mluvívat
- mluvívávat
- domluvit
- namluvit
- omluvit
- odmluvit
- pomluvit
- promluvit
- přemluvit
- přimluvit se
- rozmluvit
- smluvit
- umluvit
- vemluvit
- vymluvit
- zamluvit
Frázy a idiómy
[upraviť]Príslovia, úslovia a porekadlá
[upraviť]Externé odkazy
[upraviť]- Internetová jazyková příručka [online]. Ústav pro jazyk český Akademie věd České republiky, [cit. 2021-10-26]. Heslo mluvit.