Bell 206
Bell 206 | |
![]() Bell 206L-3 LongRanger III | |
Typ | ľahký viacúčelový úžitkový vrtuľník |
---|---|
Výrobca | ![]() |
Prvý let | 8. decembra 1962 (206) [1] [6]10. januára 1966 (206A)[2] |
Zavedený | 1967 |
Charakter | v prevádzke |
Hlavný používateľ | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() a ďalší |
Výroba | vo výrobe Bell Helicopter Textron |
Vyrobených | 7300 [7] |
Cena za kus | 700 000 $[8] |
Varianty | Bell OH-58 Kiowa Panha Shabaviz 2061 |
Bell 206 je označenie pre rodinu ľahkých viacúčelových helikoptér, ktoré existujú ako v jedno-, tak v dvojmotorovej verzii. Helikoptéry vyrába spoločnosť Bell Helicopter Textron v výrobnom závode v kanadskom Mirabelu v Quebecu. Pôvodne bol vyvinutý model Bell YOH-4 pre letecký program Spojených štátov a Bell 206 sa mal stať jeho nasledovníkom určeným pre vojenské účely. S prebudovaným drakom sa vrtuľníky Bell 206 začali úspešne predávať i pre komerčné účely ako päťmiestny Bell 206A JetRanger. Pre vojenské účely nakoniec vznikol z modelu Bell 206 vrtuľník Bell OH-58 Kiowa. Spoločnosť Bell predstavila neskôr predĺženú sedemmiestnu verziu s označením LongRanger, ktorá neskôr začala byť dodávaná i ako dvojmotorová s označením TwinRanger, zatiaľ čo spoločnosť Tridair Helicopters označila podobný dvojmotorový vrtuľník ako Gemini ST. Označenie strojov Bell 206 podľa ICAO je v leteckých plánoch BO6 pre JetRanger a LongRanger a BO6T pre TwinRanger.
Vývoj
[upraviť | upraviť zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e7/Oh4a002.jpg/220px-Oh4a002.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b4/Bell_47_XH-13F_experimental_bw.jpg/220px-Bell_47_XH-13F_experimental_bw.jpg)
14. októbra 1960 americké námorníctvo vyzvalo 25 výrobcov vrtuľníkov na podanie ponuky na dodanie ľahkých vrtuľníkov určených na pozorovanie. Do súťaže sa prihlásili letecké spoločnosti Hiller Aircraft i Hughes Helicopters, vrátane spoločnosti Bell.[3][4] Bell ponúkol vrtuľník YHO-4. 19. mája 1961 boli vyhlásení víťazi: Bell a Hiller Aircraft.[5][6]
Spoločnosť Bell vytvorila nový model YOH-4A, ktorý sa stal predchodcom modelu 206. V roku 1962 bolo postavených päť prototypov, ktoré boli určené na vojenské testovanie a na skúšobné lety. Prvý prototyp vzlietol 8. decembra 1962. Stroje Bell YOH-4A boli však v porovnaní s vrtuľníkmi iných výrobcov často označované ako "škaredé káčatká". V súťaži bol nakoniec v máji 1965 vybraný model Hughes OH-6.[7]
Potom, keď model YOH-4A nebol vybraný v súťaži na vojenské účely, hľadala spoločnosť Bell cestu, ako skonštruovať vrtuľník pre komerčné účely. Okrem kritizovanej podoby vrtuľníka problémom bola aj veľkosť nákladného priestoru. V zadnej časti vrtuľníka sa mohli prepravovať maximálne tri osoby. Bolo potrebné prebudovať trup vrtuľníka, aby v porovnaní s modelom YOH-4A bol elegantnejší a aby priestor pre náklad bol väčší aspoň o 0,45 m³.[8][9] Nový prebudovaný stroj označili ako 206A a prezident Bell-u, Edwin J. Ducayet, mu dal prídavok JetRanger čím naznačil nový smer vývoja vrtuľníkov firmy Bell od doby, kedy bol vyrobený model Bell 47J Ranger.
206L LongRanger
[upraviť | upraviť zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7a/Bell_206L-1_LongRanger%2C_Private_JP5636544.jpg/220px-Bell_206L-1_LongRanger%2C_Private_JP5636544.jpg)
Model 206L LongRanger je dlhší variant štandardného modelu 206. Je predĺžený o 730 mm a ponúka miesto pre sedem osôb. Od prvého predstavenia LongRangerov v roku 1975 vyrobil Bell viac ako 1700 kusov všetkých variantov a typov. V roku 1981 predstavili vojenský variant, ktorý niesol označenie TexasRanger. Pôvodná verzia 206L využívala turbohriadeľový motor Allison 250-C20B, ale každá novšia verzia disponovala výkonnejším motorom. Verzia 206L-1 mala motor 250-C28, v novších verziách 206L-3 a 206L-4 bol motor 250-C30P.
V roku 2007 spoločnosť Bell oznámila nový program modernizácie variantov 206L-1 a 206L-3, ktoré využívali komponenty z modernejšej verzie 206L-4. Modernizované varianty boli označené ako 206L-1+ a 206L-3+. Zmeny sa týkali predovšetkým v posilnení niektorých konštrukčných prvkov draka lietadla s využitím modernejších výkonnejších motorov, ktoré zvýšili maximálnu vzletovú hmotnosť. 24. januára 2008 spoločnosť Bell Helicopter Textron oznámila že hodlá ukončiť výrobu variantu 206B-3.
Gemini ST a TwinRanger
[upraviť | upraviť zdroj]Označenie TwinRanger bolo prvý raz použité v polovici 80. rokov, kedy bol vystavený prototyp stroja Bell 400 TwinRanger. Tento model sa však do sériovej výroby nedostal.[10] V roku 1989 začala spoločnosť Tridair Helicopters vyvíjať dvojmotorový variant, ktorý mal pôvod v LongRangeri a dostal označenie Gemini ST. Prototyp vzlietol 16. januára 1991. Certifikácia mu bola udelená v novembri tohto istého roku. Certifikácia sa vzťahovala na prebudovanie verzií 206L-1S, 206L-3 a 206L-4S na dvojmotorové Gemini ST. Na začiatku roku 1994 bol stroj Gemini ST certifikovaný ako prvý stroj, ktorý môže lietať ako jedno – i dvojmotorový vo všetkých fázach lietania.[10]
Spoločnosť Bell začala tiež vyvíjať dvojmotorový variant modelu 206. Ten bol označený ako 206LT TwinRanger. Vychádzal z variantu 206L-4 a bol rovnaký ako Gemini ST. Od l. januára 1994 do roku 1997 vyrobili len 13 kusov 206LT. TwinRanger bol väčšinou nahradzovaný modernejším strojom Bell 427.[11]
História letov
[upraviť | upraviť zdroj]Prvý prototyp 206A vzlietol 10. januára 1966. JetRanger získal plnú certifikáciu Federal Aviation Administration (FAA) 20. októbra toho istého roku. Dodávky zákazníkom začali 13. januára 1967.
V roku 1968 zakúpilo námorníctvo Spojených štátov stroje 206A ako cvičné vrtuľníky. Armáda Spojených štátov amerických sa rozhodla nakoniec pre stroje 206A, ktoré hodlala využiť i na prieskumné lety. Boli označené ako Bell OH-58 Kiowa.
Základné tvary i design strojov 206 sa od roku 1967 nezmenili. Bola však predstavená celá škála nových variantov. V roku 1971 bol predstavený nový JetRanger II a v roku 1977 ďalší zmodernizovaný variant s označením 206B-3 JetRanger III. JetRanger je obľúbený vrtuľník. Využívajú ho, okrem iných, napríklad, televízne spoločnosti na spravodajstvo. LongRanger využívajú najmä Vrtuľníkové záchranné zdravotné služby a používa sa aj ako transportný vrtuľník. 1. septembra 1982 sa vydali piloti H. Ross Perot Jr. a Jay Coburn vrtuľníkom na cestu okolo sveta. Cesta im trvala celkom 29 dní a tri hodiny a Bell 206L-2 sa stal 30. septembra 1982 prvým vrtuľníkom na svete, ktorý absolvoval cestu okolo sveta. V roku 1983 sa stal austrálsky obchodník Dick Smith prvým pilotom na svete, ktorý absolvoval sólovú cestu okolo sveta za 260 letových hodín. Počas cesty tankoval palivo na kontajnerovej lodi medzi Japonskom a Aleutskými ostrovmi.
22. júla 1994 bol prekonaný nový svetový rekord v lete okolo sveta. Pilot Ron Bower vzlietol z Hurtsu v Texase 24. júna 1994 a vrátil sa za 24 dní, 4 hodiny, 36 minút a 24 sekúnd. Letel priemernou rýchlosťou 35,62 uzlov (65,97 km/h). Jeho stroj bol vybavený prídavnou palivovou nádržou o objeme 91 litrov.[12][13]
Varianty
[upraviť | upraviť zdroj]Civilné verzie
[upraviť | upraviť zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/Bell.206a.jetranger.g-bkzi.arp.jpg/220px-Bell.206a.jetranger.g-bkzi.arp.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/95/Bell_206B_Jet_Ranger_III_at_Filton_Airfield_2006-06-10.jpg/220px-Bell_206B_Jet_Ranger_III_at_Filton_Airfield_2006-06-10.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/46/TexasRanger-N206L.jpg/220px-TexasRanger-N206L.jpg)
- Bell 206: Päť prototypov strojov Bell YOH-4A.
- Bell 206A: Štartovacia produkčná verzia poháňaná motorom 250-C18. Certifikáciu FAA získala v roku 1966. V roku 1968 boli vojenské varianty 206 vybrané americkou armádou a označené akoBell OH-58 Kiowa.
- Agusta Bell 206A: Licenčne vyrábaný stroj.
- Bell 206A-1: Verzia Bell OH-58 Kiowa určená na civilnú certifikáciu FAA.
- Agusta-Bell 206A-1: Licenčne vyrábaný stroj.
- Bell 206B: Modernizovaná verzia s motorom 250-C20.[14][15]
- Agusta-Bell 206B: Licenčne vyrábaný stroj.
- Bell 206B-2: Verzia 206B-2 obsahovala modernizované prvky variantu 206B-3 implementované do staršej verzie 206B.[14]
- Bell 206B-3: Modernizovaná verzia poháňaná motorom Allison 250-C20J, priemer rotora bol zväčšený o 51 mm.[14]
- Bell 206L LongRanger: Predĺžená sedemmiestna verzia poháňaná motorom Allison 250-C20B.
- Agusta-Bell 206L LongRanger: Licenčne vyrábaný stroj.
- Bell 206L-1 LongRanger II: Verzia poháňaná motorom Allison 250-C28.
- Agusta-Bell 206B-1: Licenčně vyráběný stroj.
- Bell 206L-1+ LongRanger: Verzia 206L-1 zahrňujúca modernejšie prvky variantu 206L-4, poháňaná motorom Allison 250-C30P.
- Bell 206L-3 LongRanger III: Verzia poháňaná motorom Allison 250-C30P.
- Agusta-Bell 206B-3 : Licenčne vyrábaný stroj.
- Bell 206L-3+ LongRanger : Verzia 206L-3 zahrňujúca modernejšie prvky variantu 206L-4.
- Bell 206L-4 LongRanger IV: Modernizovaná verzia.
- Bell 407: Verzia postavená na základe variantu 206L, disponovala štvorlistovým hlavným nosným motorom.
- Bell 417: Modernizovaná verzia stroja Bell 407, projekt byl ukončený.
Vojenské verzie
[upraviť | upraviť zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Bell_OH-58C_Kiowa_%28206A-1%29%2C_USA_-_Army_AN1188457.jpg/220px-Bell_OH-58C_Kiowa_%28206A-1%29%2C_USA_-_Army_AN1188457.jpg)
- Bell 206AS: Exportná verzia pre čilské námorníctvo.
- Bell CH-139 JetRanger: Kanadská vojenská verzia stroja Bell 206B-3.
- Bell OH-58 Kiowa: Ľahký prieskumný vrtuľník, ktorý nahradil stroje Hughes OH-6.
- TH-57A : 40 komerčných strojov Bell 206A zakúpených americkou armádou v roku 1968.
- 206L TexasRanger: Exportná vojenská verzia postavená v roku 1981.
- TH-57B : 46 komerčných strojov Bell 206B-3, ktoré v roku 1989 nahradily stroje TH-57A.
- TH-57C: 71 komerčných strojov Bell 206B-3 s upraveným kokpitom pre cvičné lety.
- TH-57D : Plánovaná modernizácia verzií TH-57B a TH-57C.
- TH-67 Creek : 137 komerčných strojov Bell 206B-3.
Vrtuľníky Bell 206 v Česko-Slovensku a na Slovensku
[upraviť | upraviť zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a7/Bell_206L-4T%2C_OK-ZIU%2C_Alfa-Helicopter_%2802%29.jpg/220px-Bell_206L-4T%2C_OK-ZIU%2C_Alfa-Helicopter_%2802%29.jpg)
Firma CAR Car Auto Rent si prenajala v roku 1990 od MHS Helicopter – Flugservice vrtuľník Bell 206L D-HHOO. Po dvojmesačnej prevádzke ho pre administratívne problémy vrátila. Od 28. apríla 1991 sa v Prahe, Ostrave, Bratislave, Nových Zámkoch, Banskej Bystrici a v Poprade predvádzal vrtuľník Bell 206L3 Long Ranger D-HIBS. Firma BEL-AIR, s.r.o. v dňoch 15. novembra až 19. novembra 1991 zabezpečila preškolenie pilotov na Bell 206L-3 vo Fort Worth. V Bratislave v marci 1992 bol zdokonaľovací výcvik na Bell 206L-3 C-FLWC (OK-WIO). Od 12. apríla 1992 vrtuľník OK-WIO lietal v službách leteckej záchrannej služby v Ostrave (Krištof 5) a OK-WIP a na Slovensku – od 12. apríla v Banskej Bystrici a v Bratislave.[16] Dňa 28. mája 1996 bol predvedený v Mladej Boleslavi vrtuľník Bell 407 N407SF. Firma REGIONAL HELI SERVICE, ktorú založili 29. októbra 1997 od 1. apríla 1998 využívala v Žiline vrtuľník Mil Mi-2 a neskôr Bell 206 L4T.[17] Na Slovensku od roku 1998 Bell 407 OM-ZSS mala firma Air - Transport Europe. Slúžil v bývalej Leteckej záchrannej službe Košice. Bol predaný vo februári 2000[18][19]
Špecifikácia (206B-3)
[upraviť | upraviť zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/World_operators_of_the_Bell_206.png/220px-World_operators_of_the_Bell_206.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/LAPD_Bell_206_Jetranger.jpg/220px-LAPD_Bell_206_Jetranger.jpg)
Technické údaje
[upraviť | upraviť zdroj]- Posádka: 1 pilot
- Užitočná záťaž: 4 pasažieri
- Priemer rotora: 10,16 m
- Dĺžka trupu: 12,11 m
- Výška: 2,83 m
- Plocha rotora: 81,1 m²
- Prázdna hmotnosť: 777 kg
- Maximálna vzletová hmotnosť: 1 451 kg
- Pohonná jednotka: 1× turbohriadeľový motor Allison 250-C20J o výkone 310 kW
Výkony
[upraviť | upraviť zdroj]- Maximálna rýchlosť: 224 km/h (122 KIAS)
- Stúpavosť pri zemi: 6,9 m/s
- Praktický dostup: 4 115 m
- Dolet: 693 km
- Pomer výkon/hmotnosť: 420 W/kg
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ Visschedijk Johan: Bell 206 JetRanger vydavateľ 1000AircraftPhotos.com, rok 2003
- ↑ Donald David: The Complete Encyclopedia of World Aircraft, vydavateľ Barnes & Nobel Books, rok 1997,isbn = 0-7607-0592-5
- ↑ Remington Steve: The Cessna CH-1 Helicopter; A Record Setter - Fifty+ Years Later, vydavateľ Collect Air
- ↑ [1][nefunkčný odkaz]
- ↑ Spangenberg George:Oral History, vydavateľ Judith Spangenberg-Currier str. 187 – 190
- ↑ [2]
- ↑ Spenser Jay P.: Whirlybirds, A History of the U.S. Helicopter Pioneers, vydavateľ University of Washington Press, 1998,str. 263, isbn 0295980583
- ↑ Aastad Andy: The Introduction to the JetRanger, vydavateľ Helicopter Association International, rok 2006
- ↑ Archivovaná kópia [online]. [Cit. 2014-03-19]. Dostupné online. Archivované 2008-09-10 z originálu.
- ↑ a b Frawley Gerard: The International Directory of Civil Aircraft, 2003-2004, vydavateľ Aerospace Publications Pty Ltd, rok 2003, str.43, isbn 1-875671-58-7
- ↑ Frawley Gerard: The International Directory of Civil Aircraft, 2003 – 2004, vydavateľ Aerospace Publications Pty Ltd, rok 2003, str.43, isbn 1-875671-58-7
- ↑ Kocks Kathleen, Around the World in 24 days, 4:36:24, vydal Rotor & Wing, 1994
- ↑ Archivovaná kópia [online]. [Cit. 2014-03-19]. Dostupné online. Archivované 2011-07-08 z originálu.
- ↑ a b c Bower Ron a Shannon:Bell 206:Still Ringing True, vydal Aviation Today,2003
- ↑ Archivovaná kópia [online]. [Cit. 2006-10-26]. Dostupné online. Archivované 2006-10-23 z originálu.
- ↑ [3]
- ↑ Svetoň Pavol: Vrtuľníky nad Tatrami, vydal Vydavateľstvo Matice Slovenskej, str.240, rok 2009
- ↑ [4]
- ↑ [5]
- Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Bell 206 na českej Wikipédii.