Šulgi
![Cylindrická pečať Shulgi. Nápis znie: "Nuskovi, najvyššiemu ministrovi Enlila, jeho kráľa, za život Šulgiho, silného hrdinu, kráľa Uru, kráľa Sumeru a Akkadu, Ur-Nanibgal, guvernér Nippuru, syn Lugal-engarduga, guvernéra Nippuru, venoval toto." [1] Múzeum Louvre.](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/10/Cylinder_seal_of_Shulgi.jpg/220px-Cylinder_seal_of_Shulgi.jpg)
Šulgi (predtým uvádzaný ako Dungi) z Uru bol druhým kráľom tretej dynastie v Ure. Vládol 48 rokov, približne od roku 2094 – 2046 pred Kr. (stredná chronológia) alebo pravdepodobne približne od roku 2030 – 1982 pred Kr. (krátka chronológia).[1][2] Medzi jeho úspechy patrí dokončenie stavby Veľkého urského zikkuratu, ktorú začal jeho otec Ur-Nammu. Na svojich nápisoch prijal tituly „kráľ Uru", „kráľ Sumeru a Akkadu" a „kráľ štyroch kútov vesmíru". Od 23. roku svojej vlády používal pred svojím menom symbol pre božstvo, ktorý označoval jeho apoteózu.[3]
Život a vláda
[upraviť | upraviť zdroj]Šulgi bol synom urského kráľa Ur-Nammu a jeho kráľovnej, manželky Watartum. Pre všetkých 48 rokov jeho vlády sú známe letopočty, ktoré poskytujú pomerne úplný súčasný pohľad na najdôležitejšie momenty jeho kariéry.[4]
![Portrét Šulgiho ako staviteľa na základnom klinci. Metropolitné múzeum umenia](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d9/Portrait_of_Shulgi_as_a_builder%2C_on_a_foundation_nail.jpg/220px-Portrait_of_Shulgi_as_a_builder%2C_on_a_foundation_nail.jpg)
Šulgi je známy najmä vďaka rozsiahlej revízii učebných osnov pisárskej školy. Hoci nie je jasné, koľko toho skutočne napísal, existuje množstvo oslavných básní napísaných týmto panovníkom a adresovaných tomuto panovníkovi. V 23. roku svojho panovania sa vyhlásil za boha[5] a ako takého ho uznával celý Sumer a Akkad.[6]
Niektoré rané kroniky odsudzujú Šulgiho za jeho bezbožnosť: Weidnerova kronika (ABC 19)[7] uvádza, že „nevykonával svoje obrady do bodky, poškvrnil svoje očistné rituály". Kráľovský zoznam panovníkov z Uru[8] ho obviňuje z nevhodnej manipulácie s obradmi, keď na nich skladal „nepravdivé stély, drzé nápisy". Kronika prvých kráľov (ABC 20)[9] ho obviňuje z „kriminálnych sklonov a majetok z Esagily a Babylonu si odniesol ako korisť".
Meno
[upraviť | upraviť zdroj]Rané neistoty pri čítaní klinového písma viedli k tomu, že pred koncom 19. storočia sa bežne používali transliterácie Šulgi a Dungi. V priebehu 20. storočia sa však vedecký konsenzus priklonil od dun k šul ako správnej výslovnosti. Písanie Šulgiho mena pisármi s determinatívom diĝir odráža jeho zbožštenie počas jeho vlády, pričom toto postavenie a písanie si predtým nárokoval jeho akkadský predchodca Naram-Sin.[3]
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ The Oxford companion to archaeology. Ache-Hoho. Oxford University Press. 2012. S 458. ISBN 9780195076189.
- ↑ Shulgi | king of Ur. Encyclopedia Britannica.
- ↑ a b Potts, D. T. (1999). The Archaeology of Elam. Cambridge University Press. p. 132. ISBN 9780521564960.
- ↑ T6K2.htm. Cdli.ucla.edu. Prebrané 7. augusta 2019.
- ↑ Van De Mieroop, Marc. (2005). A History of the Ancient Near East ca. 3000–323 BC, Oxford: Blackwell Publishing, S. 76
- ↑ Woolley, C. Leonard. The Sumerians. New York: W. W. Norton. S. 132. ISBN 0-393-00292-6.
- ↑ The Weidner Chronicle (ABC 19). Archivované z originálu 28. februára 2006.
- ↑ The kings of Ur (CM 48). Archivované z originálu 10. mája 2006.
- ↑ Chronicle of early kings (ABC 20). Archivované z originálu 28. februára 2006.
Pozri aj
[upraviť | upraviť zdroj]Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Šulgi
Zdroj
[upraviť | upraviť zdroj]Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Shulgi na anglickej Wikipédii.