dvojiti
Srpskohrvatski
[uredi]Izgovor
[uredi]- IPA: /dʋǒjiti/
- Hifenacija: dvo‧ji‧ti
Glagol
[uredi]dvòjiti (ćirilica дво̀јити) nesvrš.
Značenja:
- (značenje izvedeno preko sinonima) mat. vršiti diviziju mat., razdvajati, poloviti, prepolovljivati, usitnjavati, separirati, dekomponovati suž., rastavljati, odvajati, otkidati, ret. prepolavljati ret., fam. čerečiti fam., reg. čehati reg., trgati, prelamati, jediniti ret., razbijati, razjedinjavati, komadati, raščerečivati fam., raščlanjivati, fig. cepati fig., razgrađivati, odeljivati, dvojiti, davati, nuđati, nuditi, davati, nuđati, nuditi, davati [1]
Sinonimi:
- mat. vršiti diviziju mat., razdvajati, poloviti, prepolovljivati, usitnjavati, separirati, dekomponovati suž., rastavljati, odvajati, otkidati, ret. prepolavljati ret., fam. čerečiti fam., reg. čehati reg., trgati, prelamati, jediniti ret., razbijati, razjedinjavati, komadati, raščerečivati fam., raščlanjivati, fig. cepati fig., razgrađivati, odeljivati, dvojiti, davati, nuđati, nuditi, davati, nuđati, nuditi, davati [1]
Konjugacija
[uredi] Konjugacija glagola dvojiti
Infinitiv: dvojiti | Glagolski prilog sadašnji: dvòjēći | Glagolski prilog prošli: - | Glagolska imenica: dvòjēnje | ||||
Broj | Jednina | Množina | |||||
Osoba | 1. | 2. | 3. | 1. | 2. | 3. | |
Glagolski oblici | ja |
ti |
on / ona / ono |
mi |
vi |
oni / one / ona | |
Prezent |
dvojim | dvojiš | dvoji | dvojimo | dvojite | dvoje | |
Budućnost |
Futur I. |
dvojit ću1 dvojiću |
dvojit ćeš1 dvojićeš |
dvojit će1 dvojiće |
dvojit ćemo1 dvojićemo |
dvojit ćete1 dvojićete |
dvojit će1 dvojiće |
Futur II. |
budem dvojio2 | budeš dvojio2 | bude dvojio2 | budemo dvojili2 | budete dvojili2 | budu dvojili2 | |
Prošlost |
Perfekt |
dvojio2 sam | dvojio2 si | dvojio2 je | dvojili2 smo | dvojili2 ste | dvojili2 su |
Pluskvamperfekt |
bio sam dvojio2 | bio si dvojio2 | bio je dvojio2 | bili smo dvojili2 | bili ste dvojili2 | bili su dvojili2 | |
Imperfekt |
dvojah | dvojaše | dvojaše | dvojasmo | dvojaste | dvojahu | |
Kondicional I. |
dvojio2 bih | dvojio2 bi | dvojio2 bi | dvojili2 bismo | dvojili2 biste | dvojili2 bi | |
Kondicional II. |
bio bih dvojio2 | bio bi dvojio2 | bio bi dvojio2 | bili bismo dvojili2 | bili biste dvojili2 | bili bi dvojili2 | |
Imperativ |
- | dvoji | - | dvojimo | dvojite | - | |
Glagolski pridjev radni |
dvojio m. / dvojila f. / dvojilo n | dvojili m. / dvojile f. / dvojila n | |||||
1 Standardni hrvatski zapis; ostali veži klitiku na infinitivnu osnovu. 2 Za muški rod; u slučaju vršitelja radnje ženskog ili srednjeg roda koristi se ženski odnosno srednji rod glagolskog pridjeva radnog i pomoćnog glagola. |
Reference
[uredi]- „dvojiti” u Hrvatskom jezičnom portalu
- ↑ 1,0 1,1 Pavle Ćosić i saradnici, Rečnik sinonima, Beograd 2008, ISBN 978-86-86673-09-1