Ge Hong
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/%E8%91%9B%E6%B4%AA.jpg/220px-%E8%91%9B%E6%B4%AA.jpg)
Ge Hong (kineski: 葛洪; pinyin: Gě Hóng; Wade-Giles: Ko Hung, 283–343), kurtoazno ime Zhichuan (稚川), bio je kineski državni službenik u doba dinastije Jin, poznat po proučavanju taoizma, alkemije i tehnika za dugovječnost, te kao autor religijskih i ezoteričnih tekstoiva.
Iako je bio izuzetno plodan pisac, većina Geova djela, kao što su rapsodije (fu), stihove (shi), historijski komentari i biografije, su danas izgubljeni. Većina očuvanih djela se odnosi na:
- jedan tom hagiografija pod naslovom Shenxian zhuan (Tradicije božanskih transcedenata);
- dva toma eseja i alkemičarskih spisa od sedamdeset poglavlja, poznatih kao Baopuzi (抱朴子) ili "Učitelj koji prihvaća jednostavnost", što je bio Geov nadimak.
U Neipianu (Unutrašnjim poglavljima) Baopuzija, Ge zdušno brani postizanje božanske transcedentnosti ili "besmrtnosti" kroz alkemiju; Waipian (Vanjska poglavlja) su posvećena društvenoj i književnoj kritici.
Većina Geovih sačuvanih djela odaje uticaj znamenitih esejista i mislilaca dinastije Han kao što su Sima Qian i Wang Chong, te pjesnika iz post-Han ere kao što su Ji Kang (223-262) i Zuo Si (cca. 253-309). Suvremeni učenjaci su prepoznali njegov uticaj na kasnije pisce, kao što je Li Bai (701-762), pjesnik iz doba dinastije Tang koga su inspirirali prizori transcedencije i osamljenosti.