Scrumieră
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/08/Ashtray.jpg/220px-Ashtray.jpg)
O scrumieră este un obiect (de diferite forme și dimensiuni) în care se scutură scrumul de țigară și de trabuc și se aruncă mucurile și chibriturile arse.[1] Scrumierele sunt realizate de obicei din materiale ignifuge (sticlă, plastic rezistent la căldură, ceramică, metal sau piatră).
Tipuri
[modificare | modificare sursă]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4d/2011-158-18%2C_Ash_Tray_%2CCommemorative%2C_Ship_Launching_%285915313535%29.jpg/220px-2011-158-18%2C_Ash_Tray_%2CCommemorative%2C_Ship_Launching_%285915313535%29.jpg)
Cel mai obișnuit model de scrumieră este un cilindru de mică adâncime cu o bază plană, care este așezat pe o masă. Alte scrumiere, în special în locurile publice, sunt montate pe perete și sunt mai mari decât scrumierele standard datorită utilizării crescute pe care o primesc. Multe scrumiere au crestături pe margine pentru a ține țigările și/sau trabucul. Scrumierele au fost frecvent montate în mașini de lux sau mai mari, înainte de a fi disponibile ulterior ca articole accesorii instalate de distribuitori. De exemplu, mașini precum BMW E38 aveau instalate scrumiere și brichete în ambele portiere din spate.
Cuvântul „scrumieră” a intrat în uzul comun după anul 1926.[2][3] Nevoia existenței unor astfel de obiecte pentru scuturarea scrumului în spațiul public a crescut în epoca de după cel de-al Doilea Război Mondial când țigaretele au început să fie fabricate în masă cu filtre non-biodegradabile și țigările de foi ieftine au fost vândute în ambalaje din celofan de unică folosință.
Referințe
[modificare | modificare sursă]- ^ „Scrumieră - definiție”, DEX online, accesat în
- ^ Robert N. Proctor (). Golden Holocaust: Origins of the Cigarette Catastrophe and the Case for Abolition. Berkeley - Los Angeles: University of California Press. Accesat în .
- ^ Robert N. Proctor, Golden Holocaust: Origins of the Cigarette Catastrophe and the Case for Abolition, University of California Press, Berkeley - Los Angeles, 2011, p. 136.