Hagi-Tudose
Hagi-Tudose | |
![]() Nicolae Bălțățeanu ca Hagi-Tudose, 25 martie 1951 | |
Informații generale | |
---|---|
Autor | Delavrancea |
Gen | tragicomedie |
Acte | 4 |
Ediția originală | |
Limbă originală | română |
Prima reprezentație | 14 decembrie 1912 Teatrul Național din București |
Țara premierei | România |
Personaje | |
| |
Modifică date / text ![]() |
Hagi-Tudose este o piesă de teatru din 1912 de Barbu Ștefănescu Delavrancea. Este o dramatizare a nuvelei omonime care a fost publicată în volum sub semnătura „Delavrancea” la Editura Socec în 1903.[1] O primă variantă a nuvelei a fost publicată în 1887 în revista Lupta literară.
Prima reprezentație a avut loc la 14 decembrie 1912 la Teatrul Național din București. În rolurile principale au jucat actorii Constantin I. Nottara ca Hagi-Tudose, Ion Petrescu ca Matache Profirel, Vasile Toneanu ca Jenică Păunescu, Constantin Radovici ca Gusi, Agepsina Macri, M. Giurgea și Maria Ciucurescu. Piesa nu a avut succes, fiind apreciată doar de Victor Eftimiu și Mihail Dragomirescu.
Alături de Akim (1914; de Victor Eftimiu) este una dintre primele tragicomedii ale dramaturgiei românești.[2]
Piesa are un deznodământ grotesc și dual - cel mai bogat băcan moare în cea mai cumplită mizerie; acesta își dă sufletul pe un „maldăr de galbeni”. În ciuda unor elemente preluate din alte opere ce prezintă avari celebri (cum ar fi Euclio - creat de Plaut; Harpagon - de Molière; Shylock - de William Shakespeare; Gobseck - de Honoré de Balzac; Pliușkin - de Nikolai Gogol), Hagi-Tudose are o deplină originalitate prin desăvârșita sa zgârcenie dusă până la moarte. Călinescu afirmă că „zgârcenia sa delirantă e împinsă dincolo de pierderea instinctului său de supraviețuire”.[3]
Prezentare
[modificare | modificare sursă]Primul act are loc în uliță, stilul decorului fiind folclorizant ca întreaga dramaturgie a lui Delavrancea. Locul virtual de întâlnire al personajelor este băcănia (de-a lungul întregii piese). Întregul act este un tablou vivant, cu o bogată tipologie (epitropi, un bragagiu, un cârciumar, un băcan, copii de mahala), totul pentru a contrasta cu comportamentul aberant al lui Hagi-Tudose, care-i „ciordește” pe fiecare.
Actul al doilea prezintă familia Gherghinei și a lui Matache Profirel care sunt niște mahalagii îmbogățiți ca cei zugrăviți în operele lui Caragiale, Vasile Alecsandri sau Costache Faca.
Actul al treilea pare o parodie după Nunta lui Figaro - prin boschete se hârjonesc Fifica și Jenică, Lenuța și Culai; în timp ce bătrânii își povestesc amănunțit somnul și metehnele. Hagi-Tudose este foarte vorbăreț, expunându-și filozofia sa asupra vieții, dezacordul cu instituția căsătoriei (care ar duce la înmulțirea membrilor - și mai multe cheltuieli).
Actul al patrulea are loc în odaia lui Hagi-Tudose. Acesta este foarte bolnav, e violent și anxios și o chinuie pe Leana. El cere o găină și puțin foc dar apoi are sentimentul păcatului lăcomiei. Moare având viziunea unei bogății „izvorând ca din gârlă”.
Personaje
[modificare | modificare sursă]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Misu_Fotino_-_Hagi_Tudose.jpg/220px-Misu_Fotino_-_Hagi_Tudose.jpg)
|
|
Teatru radiofonic
[modificare | modificare sursă]Hagi-Tudose este cea mai veche înregistrare pe bandă magnetică a Fonotecii de Aur realizată de către Teatrul Național Radiofonic.[4] Înregistrarea a fost realizată în 1951 în regia lui Ion Șahighian cu Nicolae Bălțățeanu în rolul titular.[5]
Ecranizări
[modificare | modificare sursă]- 1980 - Teatru TV; regia Silviu Jicman; cu Constantin Rauțchi, Draga Olteanu Matei, Șerban Iamandi, Rodica Popescu Bitănescu, Tania Filip și Alexandru Georgescu.[6]
Referințe și note
[modificare | modificare sursă]- ^ Hagi Tudose. Nuvele și schițe, Editura Litera
- ^ Delavrancea - Teatru, Editura Dacia, Cluj-Napoca, 1982, Prefață de Doina Modola Prunea, pag. 19
- ^ George Călinescu - Istoria literaturii române de la origini până în prezent, Ed. Fundațiilor Regale, București 1941, pag. 506
- ^ „Hagi-Tudose”, cel mai vechi spectacol de teatru radiofonic pe bandă magnetică, păstrat în Fonoteca de Aur Arhivat în , la Wayback Machine., revistateatrala.radioromaniacultural.ro
- ^ „Nicolae Bălțățeanu”, în Academia Republicii Populare Române, Dicționar Enciclopedic Român, Editura Politică, București, 1962-1964.
- ^ Hagi Tudose (TV) (1980) la cinemagia.ro
Legături externe
[modificare | modificare sursă]Vezi și
[modificare | modificare sursă]
|