Ferma Regală Băneasa
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a9/Ferma_Regal%C4%83_B%C4%83neasa_main_building_1.jpg/220px-Ferma_Regal%C4%83_B%C4%83neasa_main_building_1.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/B%C4%83neasa_Royal_Farm_west_1.jpg/220px-B%C4%83neasa_Royal_Farm_west_1.jpg)
Ferma Regală Băneasa a fost o fermă situată în „comuna suburbană Băneasa” (azi cartierul Băneasa din București).
Ferma a aparținut Regelui Carol al II-lea al României.
Amplasare
[modificare | modificare sursă]Clădirea centrală a Fermei Regale Băneasa se găsește, în prezent, pe b-dul Ion Ionescu de la Brad nr. 8 din sectorul 1 (ea adăpostește azi Institutul de Cercetare și Dezvoltare pentru Protecția Plantelor (ICDPP))[1].
Ferma avea o suprafață de 28,43 ha (conform deciziei Consiliului de Miniștri din 18 iunie 1948, prin care se confiscau proprietățile membrilor Familiei Regale a României).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/15/2rightarrow.svg/20px-2rightarrow.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/2leftarrow.svg/20px-2leftarrow.svg.png)
În perioada interbelică, ferma cuprindea atât suprafețe aflate la vestul șoselei București-Ploiești (între actualele străzi Jandarmeriei, Gheorghe Ionescu-Sisești, Ion Ionescu de la Brad, DN1), cât și la est (în nordul Aeroportului Băneasa, până la Aleea Privighetorilor, pe locul unde se află acum complexul comercial (mall-ul) Băneasa).
În apropierea sediului central al fermei, dar fără a se confunda cu ea, se găsește fosta locuință a profesorului Nae Ionescu (devenită, după 1940, locuința mareșalului Ion Antonescu).
Istoric
[modificare | modificare sursă]În 1948, Ferma Regală Băneasa a fost naționalizată de către regimul comunist, clădirile, terenul și inventarul ei trecând la Ministerul Agriculturii (prin decretul 983/26.05.1948 și decizia Consiliului de Miniștri din 18.06.1948).
În anii 2000, ea a revenit în atenția publică prin scandalurile de presă (devenite ulterior dosare penale) legate de cererile de retrocedare formulate de Paul Lambrino,[2][3] (nepot al Regelui Carol al II-lea, cunoscut ca „Prințul Paul Philippe de România”).