Cortina de fier
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/Iron_Curtain_map.svg/270px-Iron_Curtain_map.svg.png)
Cortina de fier este o sintagmă des folosită pentru a desemna linia de demarcație în Europa între Europa Occidentală și Europa Răsăriteană, din perioada Războiului Rece.
Originea expresiei
[modificare | modificare sursă]În 1904, istoricul Nicolae Iorga scrie în Sămănătorul nr. 37, anul III: „gubernia Basarabiei? Noi cunoaștem această gubernie ca o perdea neagră care ne cade înaintea ochilor la această veste, între atâtea, despre război” (este vorba de războiul ruso-japonez și de cenzura rusească atunci instituită, care împiedica comunicațiile între Basarabia și Vechiul Regat). În 1919, termenul de "cortină de fier" este clar folosit cu sensul de „barieră impenetrabilă” între lumea comunistă și celelalte state, de către scriitorul rus Vasili Rosanov în cartea sa Apocalipsa vremii noastre: „Scârțâind și gemând, o cortină de fier coboară asupra istoriei ruse : piesa a luat sfârșit”. Din 1920 a început să fie asociat cu limita vestică a Uniunii Sovietice, odată cu publicarea cărții Through Bolshevik Russia de către Ethel Snowden(d), o feministă socialistă britanică. În timpul celui de-Al Doilea Război Mondial, sintagma a fost utilizată de ministrul român de externe, Grigore Gafencu, într-o telegramă trimisă lui Winston Churchill în ziua de 2 iulie (după ocuparea Basarabiei și Bucovinei de Nord de către Sovietici): „O cortină de fier s-a prăbușit de-a curmezișul țării noastre și nu mai reușim să prindem nicio știre despre ce se întâmplă dincolo”.[1] În ziua de 23 februarie 1945, când trupele sovietice înaintau în Estul Germaniei, ministrul german al propagandei, Joseph Goebbels, apoi ziua de 2 mai ministrul de externe Lutz Schwerin von Krosigk(d) vorbesc la radio Großdeutscher Rundfunk de o „cortină de fier care înaintează inexorabil spre Vest".[2] Însă "cortina de fier" nu a intrat în limbajul curent decât în urma celebrului discurs de la Fulton (Missouri, S.U.A.) al premierului britanic Winston Churchill din 5 martie 1946, în care a spus că: „De la Stettin, la Marea Baltică, până la Trieste, la Marea Adriatică, o cortină de fier s-a coborât de-a curmezișul continentului European”.
Istorie
[modificare | modificare sursă]Alianța americano-sovietică din timpul celui de-al Doilea Război Mondial se răcise deja considerabil când Churchill rostea aceste cuvinte, iar în câțiva ani ea avea să dispară complet, lăsând locul unei intense dușmănii între cele două superputeri (Statele Unite și Uniunea Sovietică), ce avea să definească Războiul Rece.
Europa a fost împărțită în două mari sfere de influență: americană (în Vest) și sovietică (în Est). Unsprezece țări au rămas neutre, dintre care opt liberale, una comunistă și două teocrate.
Țările din tabăra comunistă au fost următoarele (în ordine alfabetică):
- Republica Populară Socialistă Albania;
- Republica Socialistă Cehoslovacă;
- Republica Democrată Germană (Germania de Est);
- Republica Populară Bulgaria;
- Republica Populară Polonă;
- Republica Populară Română, din 1965 - Republica Socialistă România;
- Republica Populară Ungară
- Uniunea Republicilor Sovietice Socialiste.
Țările din tabăra vestică au fost următoarele (tot în ordine alfabetică):
- Belgia;
- Danemarca;
- Franța;
- Grecia;
- Italia;
- Islanda;
- Luxemburg;
- Norvegia;
- Portugalia;
- Republica Federală Germania (Germania de Vest);
- Spania;
- Turcia;
- Țările de Jos.
În sfârșit, țările neutre au fost următoarele:
- Andorra;
- Austria;
- Elveția;
- Finlanda;
- Iugoslavia (stat comunist, dar independent de URSS – membru al Conferinței de la Bandung);
- Irlanda;
- Lichtenstein;
- Malta;
- Monaco;
- San Marino;
- Suedia; și
- Vatican.
Memorial
[modificare | modificare sursă]În iulie 2011, Muzeul Cortinei de Fier a fost deschis în comuna Rozvadov(d) (Republica Cehă), la frontiera cu Germania.
Vezi și
[modificare | modificare sursă]Note
[modificare | modificare sursă]- ^ Grégoire Gafenco, Préliminaires de la guerre à l'Est, Éditions Egloff et L.U.F., Fribourg și Paris, 1944. și "Ultimele zile ale Europei", Fribourg - Paris, Egloff - LUF, 1946, 252 pagini.
- ^ În articolul Le Père du « Rideau de Fer » din revista franceză Historia nr. 375, februarie 1978, p.2, aceste discursuri sunt luate drept primele utilizări ale sintagmei.
Legături externe
[modificare | modificare sursă]- Discursul lui Winston Churchill la Westminster College (Fulton, Missouri) din 5 martie 1946
- Cum a ajuns Europa de Est sub talpa lui Stalin, 24 iunie 2011, Ciprian Plăiașu, Adevărul
- Septembrie 1989 - Prima gaură în Cortina de Fier[nefuncțională], 10 septembrie 2009, Adrian Horincar, Adevărul
|
|