1566 Icarus
1566 Icarus ![]() | |
![]() | |
Denumiri alternative | 149 MA |
---|---|
Tip obiect | list of Mercury-crossing minor planets[*] potentially hazardous asteroid[*][1] Obiecte din apropierea Pământului[1] ![]() |
Numit după | Icar, din Mitologia greacă |
Date generale | |
Descoperire | 27 iunie 1949, Walter Baade |
Caracteristicile orbitei | |
Semiaxa mare | 1,0779034528 u.a. |
Distanța la periheliu | 0,18665203 u.a. |
Distanța la afeliu | 1,96915487u.a. |
Excentricitatea | 0,82683789 |
Argumentul periheliului | 31,350320° |
Perioada sinodică | 1,1191234523 de ani (408,7598409 zile) |
Înclinarea față de ecliptică | 22,82825° |
Longitudinea nodului ascendent | 88,027986° |
Anomalie medie | 254,29362° |
Date fizice | |
Raza medie | 0,7 km |
Masa | 2,9×1012 kg |
Densitatea medie | 2 ? g/cm3 |
Accelerația gravitațională la suprafață | 0,000 39 m/s2 |
Viteza de eliberare | 0,000 74 km/s |
Perioada rotației siderale | 0,094.71 de zile |
Albedo | 0,4 |
Temperatura la suprafață | ~ 242K |
Magnitudine absolută | 16,9 |
Tip spectral | U |
Locul descoperirii | Observatorul Palomar[1] ![]() |
Data descoperirii | [1] ![]() |
Modifică text ![]() |
1566 Icarus este un asteroid Apollo, care intersectează orbita planetei Mercur, a planetei Venus și a planetei Marte.
Descoperirea asteroidului
[modificare | modificare sursă]Asteroidul a fost descoperit de astronomul Walter Baade, la 27 iunie 1949.
Denumirea asteroidului
[modificare | modificare sursă]Obiectul astronomic a primit numele personajului din Mitologia greacă, Icar, care construindu-și aripi de ceară și pene, s-a apropiat prea mult de Soare, fapt ce a provocat topirea aripilor și căderea lui Icar în Marea Egee și înecarea sa.
Caracteristici
[modificare | modificare sursă]Diametrul mediu al asteroidului este de circa 1 km.
Orbita lui Icarus este caracterizată de un periheliu mai aproape de Soare decât cel al planetei Mercur.
Pe orbita sa, Icarus trece în apropierea Pământului, în luna iunie, la intervale de 9, 19, sau 28 de ani. Rar, acesta se apropie la 6,4 gigametri (16 distanțe lunare), așa cum a făcut-o la 14 iunie 1968. Următoarea apropiere va fi la data de 16 iunie 2015, la 0,05383 u.a. (8.053.000 km).[2]
Icarus în science-fiction
[modificare | modificare sursă]- În nuvela sa, O vară pe Icarus[3], Arthur C. Clarke povestește întâmplările unui astronaut eșuat pe fața nocturnă a asteroidului, în timp ce acesta se afla cel mai aproape de Soare. Supraviețuitorul se vede nevoit să se deplaseze continuu pentru a rămâne în umbră, de teamă să nu moară din cauza căldurii intense a Soarelui.
- În romanul lui Gregory Benford, În oceanul nopții (titlul original, în engleză In the Ocean of Night (1976)), Icarus începe să se degazeze, fapt ce-i modifică orbita și-l pune pe o traiectorie de coliziune cu Terra. Astronautul însărcinat să-l mineze descoperă că era vorba, de fapt, despre o epavă extraterestră.
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ a b c d JPL Small-Body Database, accesat în
- ^ „JPL Close-Approach Data: 1566 Icarus (1949 MA)” (last observation: 2014-06-24; arc: 64.99 years). Accesat în .
- ^ Titlul original, în engleză: Summertime on Icarus (1960)
Legături externe
[modificare | modificare sursă]- NeoDys Object Listing: orbital elements and list of close approaches
- Article on TheSpaceReview.com about Project Icarus
Vezi și
[modificare | modificare sursă]- Obiecte din apropierea Pământului
- Lista asteroizilor din apropierea Pământului după distanța față de Soare
|
|
|
- Obiecte astronomice descoperite în 1949
- Asteroizi Apollo
- Asteroizi care intersectează orbita planetei Mercur
- Asteroizi care intersectează orbita planetei Venus
- Asteroizi care intersectează orbita Pământului
- Asteroizi care intersectează orbita planetei Marte
- Asteroizi cu nume din mitologia greacă
- Asteroizi de tip U
- Precursori de ploi de meteori