sole
Norsk
[rediger]Verb
[rediger]sole seg (refleksivt) (bokmål/riksmål/nynorsk)
- Å la sola skinne på seg, for å bli varm og ofte for å bli brun (for mennesker).
- (overført) Å nyte å bli beundret, å nyte å ha oppmerksomhet.
- sole seg i glansen, sole seg i beundringen
Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett) | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Infinitiv | Presens | Preteritum | Perfektum | Imperativ | Presens partisipp | Passiv | |
å sole | soler | solte | har solt | sol | solende | soles | (bokmål/riksmål) |
å sole, sola | solar | sola | har sola | sol, sole, sola | solande | solast | (nynorsk) |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b3/Sunbathing-1.jpg/220px-Sunbathing-1.jpg)
Se også
[rediger]Oversettelser
[rediger]skaffe seg brunfarge
|
nyte å bli beundret
Referanser
[rediger]- «sole» i Det Norske Akademis ordbok (NAOB).
- «sole» i nettutgaven av Bokmålsordboka / Nynorskordboka.
Engelsk
[rediger]![]() |
Wikipedia på engelsk: Sole (foot) – leksikonoppføring |
![]() |
Wikipedia på engelsk: Sole (fish) – leksikonoppføring |
Substantiv
[rediger]sole (flertall: soles)
Uttale
[rediger]Referanser
[rediger]- Oxford Dictionaries [1]
Italiensk
[rediger]Substantiv
[rediger]sole m