slagmark
Norsk
[rediger]Substantiv
[rediger]slagmark m eller f (bokmål), f (nynorsk), c (riksmål)
- Sted der det har foregått et slag
- Sted der det hersker kaos eller uorden
Etymologi
[rediger]Synonymer
[rediger]Uttale
[rediger]Grammatikk
[rediger]Bøyning (regelrett substantiv hokjønn) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
ei slagmark | slagmarka | slagmarker | slagmarkene | (bokmål/nynorsk) |
en slagmark | slagmarken | slagmarker | slagmarkene | (bokmål/riksmål) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |
Oversettelser
[rediger]Krigføringsområde
|
|