Pitcairnøyenes flagg
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/88/Flag_of_the_Pitcairn_Islands.svg/250px-Flag_of_the_Pitcairn_Islands.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Flag_of_the_Governor_of_the_Pitcairn_Islands.svg/250px-Flag_of_the_Governor_of_the_Pitcairn_Islands.svg.png)
Pitcairnøyenes flagg ble innført 2. april 1984. Flagget har blå bakgrunn med Union Jack i øvre venstre hjørne, samt Pitcairnøyenes riksvåpen i flaggets frie ende.
Riksvåpenet viser ankeret og bibelen fra HMAV «Bounty», som et symbol på at øyas innbyggere etter etterkommere etter mytteristene på HMAV «Bounty» i 1789. Hjelmtegnet viser en trillebår av lokal type med en spire av treet som på Pitcairn kalles miro.
Fra flagget ble innført og fram til 1999 satt våpenmerket i en hvit skive. Dette var også tilfelle for de fleste andre særmerkede britiske flagg for kolonier. Tradisjonen med å sette våpenet på en hvit skive skal skyldes at den britiske marinens offisielle flaggbok, Flags of all nations, hadde for vane å vise merkene som satt i flaggene på en rund, hvit bakgrunn. Selv om dette bare var en illustrasjonsteknisk måte å vise merkene, ble det i praksis tolket som at hele skiven skulle være med i flagget. Framstillingen av flaggene ble endret med 1999-utgaven av Flags of all nations, da merkede britiske flagg nå ble framstilt med våpenet direkte mot flaggduken. For å bedre muligheten for identifikasjon ble også merkets størrelse økt.
Guvernørens flagg
[rediger | rediger kilde]Guvernøren, koloniens øverste myndighet og kronens representant, fører eget flagg etter samme modell som øvrige guvernører i britiske besittelser. Det vil si det britiske unionsflagget med koloniens våpenskjold omgitt av en krans i midten. Flagget benyttes av den britiske høykommissæren (ambassadøren) i New Zealand, som også fungerer som Pitcairnøyenes guvernør.
Litteratur
[rediger | rediger kilde]- Graham Bartram: British Flags and Emblems, 2004
- BR20 Flags of all nations, 1989 Edition, 1999 Revision, Ministry of Defence, 1999