Ingerid Vardund
Ingerid Vardund | |||
---|---|---|---|
![]() Vardund i 1955 | |||
Født | 24. apr. 1927[1][2]![]() Oslo[1] | ||
Død | 25. des. 2006[1][2]![]() Oslo[1] | ||
Beskjeftigelse | Skuespiller ![]() | ||
Ektefelle | Carsten Byhring (1950–1959)[3] | ||
Barn | Ane Vardund | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | Per Aabels ærespris (1984) Aamot-statuetten (1976) | ||
Ingerid Vardund (1927–2006) var en norsk skuespillerinne som gjorde seg bemerket både på scene, film og TV. Hun huskes spesielt fra filmen Jentespranget (1973). Hun var ansatt ved Nationaltheatret i over 30 år.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/42/Ingrid_Vardund_p%C3%A5_velociped_-_L0031_486Fo30141606200017.jpg/250px-Ingrid_Vardund_p%C3%A5_velociped_-_L0031_486Fo30141606200017.jpg)
Biografi
[rediger | rediger kilde]Vardund scenedebuterte i 1947 på Chat Noir i revyen Det vil helst gå bra. Med humor, fantasi og temperament spilte hun i komedier som Karusell og Geografi og kjærlighet og musikaler som South Pacific og Call me Madam. Hun gjorde også klassiske roller fra Ibsen-stykker som Nora i Et dukkehjem, Fru Alving i Gengangere, Lona Hessel i Samfundets støtter og Madam Helseth i Rosmersholm. I moderne dramatikk gjorde hun seg særlig bemerket som Honey i Edward Albees Hvem er redd for Virginia Woolf? og moren i Lars Noréns Natten er dagens mor.
Hun filmdebuterte i Andrine og Kjell (1952) og gjorde seg spesielt bemerket filmen Jentespranget (1973). På TV huskes hun best fra komiserien Hjemme hos oss (1979–1980). Hun har også deltatt i radiohørespill og er i denne sammenheng mest kjent fra rollen som amatørdetektiv Julia Tinnberg i fem hørespillserier (1979–1994).
Hun var ansatt ved Centralteateret fra 1949 til 1958 og ved Nationaltheatret fra 1958 til 1993.
Hun mottok Aamot-statuetten i 1976 og Per Aabels ærespris i 1984.
I 1989 utgav hun selvbiografien Alltid forelsket.
Privatliv
[rediger | rediger kilde]Vardund ble gift i 1950 med Carsten Byhring. Ekteskapet ble oppløst i 1959. Hun var gift flere ganger og hadde også et lengre forhold til konsertpianist Kjell Bækkelund.[4]
Filmografi (utvalg)
[rediger | rediger kilde]- 1955: Hjem går vi ikke (spillefilm) – kjæresten til eieren av et bilverksted
- 1959: 5 loddrett (spillefilm) – kabaretsangeren Anita Daae
- 1960: Venner (spillefilm) – journalisten Vera Ruud
- 1963: Elskere (spillefilm) – Ludvina
- 1973: Jentespranget (spillefilm) – Lina
- 1974: Bortreist på ubestemt tid (spillefilm) – Helen, Martins kone
- 1975: Fru Inger til Østråt (spillefilm) – Fru Inger Ottisdatter Rømer
- 1979–1980: Hjemme hos oss (TV-serie) – Liv, moren
- 1993: Mot i brøstet (TV-serie) – Lilly, Karls svigermor; én episode)
- 1995: I de beste familier (TV-serie) – Marie Wahring
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b c d Store norske leksikon, snl.no, besøkt 17. august 2021[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Internet Movie Database, IMDb-ID nm0889565, besøkt 21. juli 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ Norsk biografisk leksikon, nbl.snl.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ Johnsen, Lillian Fjæren (25. februar 2020). «Ingerid Vardund». Norsk biografisk leksikon. Besøkt 17. august 2021.
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- (en) Ingerid Vardund – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Ingerid Vardund på Internet Movie Database
- (no) Ingerid Vardund hos Nationaltheatret
- (no) Ingerid Vardund hos Sceneweb
- (sv) Ingerid Vardund i Svensk Filmdatabas
- (en) Ingerid Vardund hos The Movie Database