Giuseppe Germano Bernardini
Giuseppe Germano Bernardini | |||
---|---|---|---|
Født | 27. sep. 1928[1]![]() Pavullo nel Frignano | ||
Død | 3. des. 2023[1]![]() Reggio Emilia[2] | ||
Beskjeftigelse | Katolsk prest (1953–2023), katolsk biskop (1983–2023) ![]() | ||
Embete | |||
Far | Sergio Bernardini[3] | ||
Mor | Domenica Bedonni | ||
Søsken | Sebastiano Bernardini[4] | ||
Nasjonalitet | Kongedømmet Italia (–1946) Italia (1946–2023) | ||
Gravlagt | cemetery of Verica[2] |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/41/Archidioecesis_Smyrnensis.svg/250px-Archidioecesis_Smyrnensis.svg.png)
Giuseppe Germano Bernardini OFMCap (1928–2023) var en italiensk ordensgeistlig og katolsk erkebiskop av İzmir i Tyrkia.
Liv og virke
[rediger | rediger kilde]Bakgrunn
[rediger | rediger kilde]Giuseppe Germano Bernardini ble født i landsbyen Verica i Pavullo nel Frignano, og var sønn av Sergio og Domenica Bernardini, som begge to ble erklært venerabile av pave Frans i 2015.[5]
Prest i kapusinerordenen
[rediger | rediger kilde]Giuseppe Germano Bernardini sluttet seg til kapusinerordenen og ble ordinert til prest den 21. mars 1953.
Hans virke som misjonæt i muslimske land begynte i 1957.[6]
Han ble i 1966 utnevnt av pave Paul VI til superior (apostolisk administrator) for misjonen sui juris i Trabzon (fra 1990: Det apostolisk vikariat Anatolia med sete i İskenderun).
Erkebiskop av Izmir
[rediger | rediger kilde]I 1983 ble han utnevnt til erkebiskop av erkebispedømmet İzmir av pave Johannes Paul II, der han skulle etterfølge erkebiskop Domenico Caloyera. Han ble ordinert til biskop av erkebiskop Bruno Foresti av Brescia den 9. april 1983. Medkonsekrerende var Felix Alaba Adeosin Job, biskop av Ibadan og hans egen adoptivbror, og Sergio Adolfo Govi, biskop av Bossangoa.
Bernardini ledet den tyrkiske bispekonferanse fra 1989 til 1992. Den 13. oktober 1999, på et møte i bispesynoden som da var den andre spesialforsamling for Europa, advarte han om at islam var innstilt på å dominere det kristne Europa. Han sa: «Dominansen» er allerede innledet ved hjelp av petrodollar, som ikke brukes til å skape arbeidsplasser i fattige land i Nord-Afrika og Midtøsten, men til å bygge moskeer og kultursentre i kristne land ... inkludert Roma, kristendommens sentrum.» . Han frarådet spesielt mot å la muslimer bruke kristne kirker til sine gudstjenester..[6][7] Han kalte interreligiøse møter med muslimer «en dialog mellom døve».[8]
I 2004 ble hans søknad om aldersbetinget fratreden imøtekommet av pave Johannes Paul II. Han trakk seg formelt den 11. oktober 2004 etter utnevnelsen av hans etterfølger, Ruggero Franceschini.[9]
Som emeritert erkebiskop flyttet han til klosteret til helligdommen Beata Vergine della Salute i Puianello i provinsen Modena. I 2021 trakk han seg tilbake til sykehjemmet til kapusinerne i Reggio Emilia.
Han døde på Santa Maria-sykehuset i Reggio Emilia den 3. desember 2023, 95 år gammel.
Episkopalgenealogi
[rediger | rediger kilde]Hans episkopalgenealogi er:
- Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
- Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
- Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
- Biskop Claudio Rangoni (1559-1621) *1593
- Erkebiskop Wawrzyniec Gembicki (1559-1624) *1601
- Erkebiskop Jan Wężyk (1575-1638) *1620
- Biskop Piotr Gembicki (1585-1657) *1637
- Biskop Jan Gembicki (1602-1675) *1653
- Biskop Bonawentura Dobrogost Madaliński (1623-1691) *1672
- Biskop Jan Małachowski (1623-1699) *1677
- Erkebiskop Stanisław Szembek (1651-1721) *1690
- Biskop Felicjan Konstanty Szaniawski (1668-1732) *1707
- Biskop Andrzej Stanisław Załuski (1695-1758) *1724
- Erkebiskop Adam Ignacy Komorowski (1699-1759) *1749
- Erkebiskop Władysław Aleksander Łubieński (1703-1767) *1758
- Biskop Andrzej Mikołaj Stanisław Kostka Młodziejewski (1717-1780) *1767
- Biskop Kasper Kazimierz Kolumna Cieciszowski (1745-1831) *1775
- Biskop Franciszek Borgiasz Mackiewicz (1756-1842) *1817
- Biskop Michał Piwnicki (1771-1855) *1827
- Erkebiskop Ignacy Ludwik Pawłowski (1776-1842) *1829
- Erkebiskop Kazimierz Roch Dmochowski (1780-1851) *1841
- Erkebiskop Wacław Żyliński (1803-1863) *1848
- Biskop Aleksander Kazimierz Bereśniewicz (1823-1907) *1859
- Biskop Szymon Marcin Kozłowski (1829-1899) *1883
- Biskop Mieczyslaw Leonard Pallulon (1834-1908) *1883
- Erkebiskop Bolesław Hieronim Kłopotowski (1848-1903) *1897
- Biskop Jerzy Józef Elizeusz Szembek (1851-1905) *1901
- Biskop Stanisław Kazimierz Zdzitowiecki (1854-1927) *1902
- Kardinal Aleksander Kakowski (1862-1938) *1913
- Pave Pius XI (1857-1939) *1919
- Kardinal Alfredo Ildefonso Schuster (1807-1954) *1929
- Erkebiskop Giacinto Tredici, Obl. Ss. A. C. (1880-1964) *1934
- Biskop Felice Bonomini (1895-1974) *1940
- Erkebiskop Clemente Gaddi (1901-1993) *1953
- Erkebiskop Bruno Foresti (1|923-ø2022) *1975
- Erkebiskop Giuseppe Germano Bernardini (1928-2023) *1983[10]
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b «Archbishop Giuseppe Germano Bernardini [Catholic-Hierarchy]», besøkt 8. desember 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b katolsk hierarki ID bergg[Hentet fra Wikidata]
- ^ causesanti.va, www.causesanti.va, besøkt 24. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ besøkt 23. februar 2023[Hentet fra Wikidata]
- ^ Glatz, Carol (7. mai 2015). «Married couple who raised 10 children recognised as venerable by the Pope». Catholic Herald.
- ^ a b Allen Jr., John L. (22. oktober 1999). «Europe’s Muslims worry bishops». National Catholic Reporter.
- ^ «Bishop: Islam Expanding Conquests». Washington Post. Associated Press. 13. oktober 1999.
- ^ Stanley, Alessandra (19. mars 2000). «Uneasy Relations; The Cross and The Crescent». New York Times.
- ^ «Rinunce e Nomine, 11.10.2004» (pressemelding). Holy See Press Office. 11. oktober 2004.
- ^ catholic-hierarchy.org bergg, lest 8. desember 2022