tű
Kiejtés
- IPA: [ ˈtyː]
Főnév
tű
- fűzéshez, varráshoz, finom lyuggatáshoz, kis átmérőjű seb ejtéséhez, szúráshoz használt (általában) fém szerszám/eszköz.
Fordítások
biztosítótű
Ragozás
eset/szám | egyes szám | többes szám |
---|---|---|
alanyeset | tű | tűk |
tárgyeset | tűt | tűket |
részes eset | tűnek | tűknek |
-val/-vel | tűvel | tűkkel |
-ért | tűért | tűkért |
-vá/-vé | tűvé | tűkké |
-ig | tűig | tűkig |
-ként | tűként | tűkként |
-ul/-ül | - | - |
-ban/-ben | tűben | tűkben |
-on/-en/-ön | tűn | tűken |
-nál/-nél | tűnél | tűknél |
-ba/-be | tűbe | tűkbe |
-ra/-re | tűre | tűkre |
-hoz/-hez/-höz | tűhez | tűkhez |
-ból/-ből | tűből | tűkből |
-ról/-ről | tűről | tűkről |
-tól/-től | tűtől | tűktől |
birtokos | egy birtok | több birtok |
---|---|---|
az én | tűm | tűim |
a te | tűd | tűid |
az ő/ön/maga az önök/maguk |
tűje | tűi |
a mi | tűnk | tűink |
a ti | tűtök | tűitek |
az ő | tűjük | tűik |
Származékok
- (összetételek): acéltű, biztosítótű, brosstű, gramofontű, hajtű, horgolótű, iránytű, kalaptű, kötőtű, mágnestű, nyakkendőtű, szeleptű, tűfok, tűhegy, tűkristály, tűlevél, tűspárna, tűpénz, tűsarok, tűszúrás, varrógéptű