Marian Anderson
Marian Anderson | |
![]() | |
Carl Van Vechten felvétele; 1940 | |
Életrajzi adatok | |
Született | 1897. február 27. Philadelphia |
Elhunyt | 1993. április 8. (96 évesen) Portland |
Sírhely | Eden Cemetery |
Házastársa | Orpheus Hodge Fisher |
Szülei | John Berkley Anderson Annie Delilah Rucker |
Iskolái | South Philadelphia High School |
Pályafutás | |
Műfajok | opera |
Híres dal | Deep River |
Hangszer | énekhang |
Hang | alt |
Díjak |
|
Tevékenység | énekesnő |
Kiadók | RCA Victor |
Hangminta | |
Marian Anderson weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Marian Anderson témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Marian Anderson (Philadelphia, Pennsylvania, 1897. február 27. – Portland, Oregon, 1993. április 8.) amerikai opera-énekesnő, alt. Hangterjedelme közel három oktávnyi volt.
Az első afroamerikai énekesnő volt, aki állandó tagja lett a New York-i Metropolitan Operának 1955-ben Az álarcosbál Ulricájának szerepével.
Pályája
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/4/4d/MarianAnderson20.jpg)
Apja jeget, szenet, sőt italt árult Philadelphiában. Édesanyja főiskola hallgató volt (Virginia Seminary and College), majd tanárként próbálkozott, de nem taníthatott Philadelphiában egy törvény alapján, amely a fekete tanárokra vonatkozott. Ezért kisgyermekek gondozásából éltek.
Unokaöccse (nővérének, Ethelnek fia), James Anderson DePreist neves karmester lett.
Nagynénje segítségével hatéves korától kezdve énekelt, gyakran 25-50 cent fizetségért. Tizenéves korában már négy-öt dollárt is kapott. Csatlakozott a városi kórushoz (People’s Chorus of Philadelphia), ahol alkalomadtán szólista volt.
1925-ben egy énekversenyen 300 jelentkezőt megelőzve első díjat nyert és felléphett a New York-i Filharmonikusokkal.
Felnőtt pályafutásán hangversenykörutak indították el. Az 1930-as évek elején bejárta Európát és olyan helyeken lépett fel, mint Berlin, London és Párizs, valamint Spanyolországban, Lengyelországban, Olaszországban, Lettországban és Oroszországban; többek között Norvégia, Svédország, Anglia és Dánia uralkodói előtt. Jean Sibelius, Arturo Toscanini dirigált neki. Amikor 1936-ban Bruno Walterrel Bécsben adott koncertet, az afroamerikai sztár halálos fenyegetést kapott.
Utolsó koncertturnéján, 1965-ben 50 amerikai városban lépett fel. A befejező koncertet húsvét vasárnap tartották a Carnegie Hallban.
Díjak
[szerkesztés]- 1963: Presidential Medal of Freedom
- 1977: Congressional Gold Medal
- 1978: Kennedy Center Honors
- 1986: National Medal of Arts
- 1991: Grammy Lifetime Achievement Award
Lemezei
[szerkesztés]- https://www.discogs.com/artist/313143-Marian-Anderson
- https://www.allmusic.com/artist/marian-anderson-mn0000823994/discography
Források
[szerkesztés]- https://www.biography.com/musician/marian-anderson
- https://www.britannica.com/biography/Marian-Anderson
- http://marianandersonhistoricalsociety.weebly.com/biography.html
- https://www.greelane.com/hu/hum%C3%A1n-t%C3%A1rgyak/t%C3%B6rt%C3%A9nelem-%C3%A9s-kult%C3%BAra/marian-anderson-contralto-3529549/ (magyarul) (gépi fordítás)
- Macy, Laura. The Grove Book of Opera Singers. New York: Oxford University Press, 13-14. o. (2008). ISBN 978-0-19-533765-5
További információk
[szerkesztés]- Marian Anderson az Internet Movie Database-ben (angolul)
- Életrajza, angolul
- A Life in Song
- YouTube