Felsőhalas
Felsőhalas (Vyšná Rybnica) | |
![]() | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Kerület | Kassai |
Járás | Szobránci |
Rang | község |
Első írásos említés | 1418 |
Polgármester | František Gejguš |
Irányítószám | 072 41 (pošta Remetské Hámre) |
Körzethívószám | 056 |
Forgalmi rendszám | SO |
Népesség | |
Teljes népesség | 389 fő (2021. jan. 1.)[1] |
Népsűrűség | 9 fő/km² |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 219 m |
Terület | 40,08 km² |
Időzóna | CET, UTC+1 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
Felsőhalas weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Felsőhalas témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség | |
Adatok forrása: Szlovák Statisztikai Hivatal, http://obce.info |
Felsőhalas (1899-ig Felső-Ribnyicze, szlovákul: Vyšná Rybnica) község Szlovákiában, a Kassai kerület Szobránci járásában.
Fekvése
[szerkesztés]Szobránctól 9 km-re északra, az Okna-patak partján fekszik.
Története
[szerkesztés]Területén már a korai paleolitikum óta éltek emberek.
A mai települést 1418-ban Zsigmond király oklevelében „Rybnychke” néven említik először. A nagymihályi és a tibai váruradalomhoz tartozott. 1451-ben „Kysrebniche” néven szerepel, megkülönböztetésül a másik Ribnicétől. A 16. században a soltészjog alapján ruszinokkal telepítették be. 1567-ben négy háztartás volt a faluban. 1599-ben 24 lakott háza állt, a közepes nagyságú falvak közé számított. A falu a kuruc harcokban csaknem teljesen elpusztult, 1715-ben 11 gazdaháza és egy zsellérháza volt. Felsőribnice néven 1773-ban jelenik meg először „Felső-Ribnicze” alakban.
A 18. század végén, 1796-ban Vályi András így ír róla: „Felső Ribnicze, Új Ribnicze. Két tót falu Ungvár Várm. Felsőnek földes Urai több Uraságok; Új Ribniczének pedig Horvát Úr; fekszenek Tibéhez nem meszsze, mellynek filiáji, lakosai külömbfélék, határbéli földgyeik közép termékenységűek, réttyeik, legelőjök, és egyéb javaik is meglehetősek.”[2]
Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Ribnicze, (Felső), orosz falu, Ungh vmegyében, 79 romai, 316 g. kath., 36 zsidó lak., gör. kath. paroch. templommal, szép erdővel, fürész malmokkal. F. u. gr. Waldstein, és gr. Sztáray örök.”[3]
Nevét 1907-ben Felsőhalasra magyarosították. A trianoni diktátumig Ung vármegye Szobránci járásához tartozott, majd az újonnan létrehozott csehszlovák államhoz csatolták. 1939 és 1945 között ismét Magyarország része.
Később a ruszin többséget szlovákok váltották fel.
Népessége
[szerkesztés]1910-ben 486-an, többségében ruszinok lakták, jelentős német és magyar kisebbséggel.
2001-ben 392 lakosából már 375 szlovák volt.
2003-ban 385 lakosa volt.
2011-ben 375 lakosából 340 szlovák.
Nevezetességei
[szerkesztés]- A Szeplőtelen Szűzanya tiszteletére szentelt, görögkatolikus temploma a 18. században épült barokk-klasszicista stílusban.
További információk
[szerkesztés]- Hivatalos oldal
- Községinfó
- Felsőhalas Szlovákia térképén
- A felsőhalasi iskola honlapja
- Travelatlas.sk
- E-obce.sk
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ The 2021 Population and Housing Census. Szlovák Statisztikai Hivatal
- ↑ Vályi András: Magyar Országnak leírása I–III. Buda: Királyi Universitás. 1796–1799.
- ↑ Fényes Elek: Magyarország geographiai szótára, mellyben minden város, falu és puszta, betürendben körülményesen leiratik. Pest: Fényes Elek. 1851.