7-es villamos (Szeged)
7-es jelzésű villamosvonal | ||||
| ||||
![]() | ||||
Történeti adatok | ||||
Státusz: | megszűnt | |||
Első üzemnap: | 1950. december 20. | |||
Utolsó üzemnap: | 1977. június 30. | |||
Üzemi adatok | ||||
Jellege: | alapjárat | |||
Település: | Szeged | |||
Üzemeltető: | Szegedi Közlekedési Kft. | |||
Végállomások | ||||
Induló állomás: | Rókusi kórház / Somogyi utca | |||
Érkező állomás: | Kiskundorozsma | |||
Kapcsolódó vonalak | ||||
Hálózat: | Szeged tömegközlekedése | |||
Villamosok: | Szeged villamosvonal-hálózata | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz 7-es jelzésű villamosvonal témájú médiaállományokat. |
Hasonló nevű viszonylatok | ||
![]() | ||
Hasonló nevű viszonylatok | ||
![]() | ||
A szegedi 7-es jelzésű villamos a Rókusi kórház / Somogyi utca és Kiskundorozsma között közlekedett. A viszonylatot a Szegedi Közlekedési Társaság üzemeltette.
Története
[szerkesztés]Szeged és Kiskundorozsma között közlekedett 1950. december 20. és 1977. június 30. között.
Előzmények
[szerkesztés]Szegeden a villamosközlekedés 1908-ban indult be. A dorozsmai villamos ötlete még az 1910-es években merült fel. Az akkori tervek szerint a mai Dorozsmai út mellett haladt volna a pálya és a MÁV Rókusi pályaudvaránál csatlakozott volna a már meglévő villamospályához. A MÁV vágányainak keresztezése komoly probléma volt, a két felmerült ötlet szerint egy alagút vagy egy közúti-vasúti felüljárón haladt volna a pálya. 1922-ben a Kereskedelemügyi Minisztérium bizottsága megállapította, hogy egyik terv sem valósítható meg. Azt javasolták, hogy a már meglévő „temetői” vonal, Belváros temetői végállomásánál csatlakozzon a dorozsmai vonal a hálózathoz. 1926-ban autóbuszközlekedés indult Szeged és Dorozsma között. A rengeteg utas bizonyította a korábbi elképzelések helyességét.
Az építés
[szerkesztés]A második világháború után, 1949-ben kezdték építeni a vonalat, de a korábbi, 1922-es tervek alapján. A szegedi végállomás a rókusi kórháznál volt, a villamos a Boross József utcán át a Kálvária térre jutott ki, ahol csatlakozott a 3-as vonalhoz. A Belvárosi temető után építettek új pályát, a Fonógyári úton érte el a Dorozsmai utat, annak déli oldalán jutott el Dorozsmára, a templomig (a mai Dorozsmai út–Széchenyi István u. kereszteződése).
A vonal egyvágányú, kitérős rendszerű volt. Az új, 4824 méter hosszú szakaszon a Belvárosi temetőnél, a Postás Sporttelepnél, a kiskundorozsmai vasútállomásnál és a végállomáson voltak kitérők. A megállóknál a peronok azonos oldalon voltak, így olyan járművek is közlekedhettek, amelyeknek csak az egyik oldalán voltak ajtói. A vonal hátránya volt, hogy két vasútvonalat szintben keresztezett (Szeged–Békéscsaba és Cegléd–Szeged), esetenként a vonatok elhaladását meg kellett várniuk, valamint nagy kerülőt tett Szeged belterületén. Később is felmerült, hogy a vonal az Izabella-hídon haladjon be Szegedre. A 7-es villamost 1950. december 20-án, Sztálin születésnapja alkalmából adták át. Szeged belvárosába a rókusi végállomásnál az 1-esre, a Textilműveknél a 3-asra történő átszállással lehetett eljutni. Ekkoriban Dorozsma volt az egyetlen község Magyarországon, amelynek villamosvonala volt. (Dorozsmát 1973-ban csatolták Szegedhez.)[1][2]
Módosítások
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/Szeged_villamosvonalai_1950.svg/300px-Szeged_villamosvonalai_1950.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/03/Szegedi_7-es_villamos_v%C3%A9g%C3%A1llom%C3%A1sai.svg/300px-Szegedi_7-es_villamos_v%C3%A9g%C3%A1llom%C3%A1sai.svg.png)
1951. január 22-étől a szegedi végállomást áthelyezték a Somogyi utcába. Itt az 1-essel volt átszállási kapcsolat, a Dugonics téren pedig a 2-essel is, amely ekkor a Felső Tisza-part és Ságváritelep (mai Kecskéstelep) között járt. Az új viszonylat hossza 8283 méter lett. Három motorkocsi, valamint pótkocsis szerelvény járt, a követési idő 24 perc volt.
1951. január 22-étől a Kálvária tér és a Mars tér között 8-as jelzéssel új járat is indult, amelyet azonban egy héttel később, 29-én megszüntettek az alacsony utasszám miatt.
1952-ben átépítették a Kálvária sugárúti szakaszt a Dugonics tér és a Veresács utca között, emiatt július 3. és október 6. között a 7-es villamos a Marx tér (Pulz utca) és Dorozsma között járt. Eközben a Marx téri szakaszt összekötötték a Kossuth Lajos sugárúton haladó 1-es vonal Szeged pályaudvar irányú vágányával. 1956. január 2-ától új betétjáratot is indítottak 7A jelzéssel, amely a Somogyi utca és a Textilművek között közlekedett. A 7A járatot ezután megszüntették, majd október 5-étől újra beindították és ismét megszüntették. 1962-ben Dorozsmán megszüntették a végállomáson lévő kitérőt.
Miután a Boross József utcai szakaszt rendbe hozták, a 7-es szegedi végállomását 1963. november 10-étől visszahelyezték a rókusi kórházhoz, a villamosok a Kossuth Lajos sugárútra is befordultak, hogy könnyebb legyen az átszállás az 1-esre. A 3-as is újraindult a Somogyi utca és a Textilművek között. Hátrány volt, hogy ismét kerülő volt a belváros felé, a 2-es villamossal nem volt átszállási lehetőség. A Kálvária sugárúton az egyvágányú pályát a 3-as és a 7-es viszonylat is használta, a 7-es menetideje megnőtt. A kórháznak problémát jelentett, hogy a villamosok hangosan csikorogtak, ezért a végállomást áthelyezték a kórház elé. Az Izabella-híd tervben lévő felújítása miatt újra felmerült a régi terv, hogy a hídon vezessék át a villamost, azonban erre nem volt pénz.
Megszüntetés
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Nosztvillamos_%281950%29%2C_Szeged.jpg/200px-Nosztvillamos_%281950%29%2C_Szeged.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/84/Szeged%2C_7-es_meg%C3%A1ll%C3%B3_1.jpg/200px-Szeged%2C_7-es_meg%C3%A1ll%C3%B3_1.jpg)
1955-ben elindult Szegeden az autóbusz-közlekedés, de az útvonalakat úgy határozták meg, hogy elkerülje a villamosvonalakat. Az 1960-as évekbeli koncepció szerint a közúti közlekedést (az autóbuszt) részesítették előnyben, a magyarországi autóbuszgyártás (Ikarus) miatt és az olajválság előtt még olcsó volt az üzemanyag is. Az 1968-as közlekedéspolitikai koncepciónak a célja a kisforgalmú vasútvonalak megszüntetése vagy kétvágányúsítása volt. A 7-es is egyvágányú volt, úgy ítélték meg, hogy nem éri meg a második vágányt megépíteni.
1971-ben felszámolták a Boross József utcai szakaszt, a móravárosi főgyűjtőcsatorna építése miatt. A 7-es végállomása átkerült az Úttörő térre (Kálvária tér). Dorozsmáról egyre több utas járt autóbusszal, mert kedvezőbbek voltak az átszállási kapcsolatai és gyorsabb is volt. 1972. január 1-jétől a végállomást az Előregyártó telepre helyezték át, amely a Cegléd–Szeged vonal Szeged felőli oldalán volt, a viszonylat hossza 2700 méterre csökkent. Így a vonal csak egy vasútvonalat keresztezett, de mindössze egy kocsi járt, 20 percenként. Idáig hosszabbították meg a 3-as vonalát, így villamossal Dorozsma és Szeged között már csak átszállással lehetett közlekedni. Az utasszám rohamosan csökkent. A vonal veszteséget termelt, végül 1977 januárjában döntöttek a megszünetéséről. A utolsó üzemnapon, 1977. június 30-án ingyen lehetett utazni a járaton. Ezt követően a villamospályát elbontották, a közutat 2×2 sávossá bővítették, részben kerékpárutat építettek.
A 7-es villamos után
[szerkesztés]A 3-as végállomása maradt az Előregyártó telepnél, de 1984 októberétől a Postás sporttelepig vágták vissza a vonalat, a nem használt szakaszt elbontották. 2003 októberében a Postás Sporttelep megállót is elvágták a hálózattól, a Fonógyári út mellett végződött a vonal. Itt 2011-ben deltavágányt építettek, hogy az egyvezetőállásos villamosok is meg tudjanak fordulni.[3][4]
2005 óta a Somogyi utcában egy, már használaton kívüli villamossínen áll egy 1912-ben gyártott, ún. „ezres” típusú kocsi, amely korábban 1055-ös pályaszámmal Budapesten közlekedett. Ilyen típus nem közlekedett Szegeden. A villamosra 1950-es pályaszámot festettek, annak emlékére, hogy 1950-ben indult meg a 7-es villamos. A kocsi magántulajdonban van és vendéglátóhelyként működik.[5][6] 2011 októberétől 1 éven át felújításon esett át.[7]
Megállóhelyei
[szerkesztés]Dátum | Viszonylat | Megállóhelyek |
---|---|---|
1950. december 21-től | Marx tér (piac) – Dorozsma | Marx tér (piac) – Bakay Nándor utca – Veresács utca – Kálvária kitérő – II. Kórház – Textilművek kitérő – Téglagyár – Belvárosi temető kitérő – Rabtemető kitérő (később Postás Sporttelep) – Lemezgyár – Dorozsma állomás – Dorozsma állomási kitérő – Dorozsmai út 82. – Tisztviselő telep – Zsilip – Eszes-malom – István utca – Dorozsma |
1951. január 22-től | Somogyi utca – Dorozsma | Somogyi utca – Dugonics tér – Moszkvai körút – Veresács utca – Kálvária kitérő – II. Kórház – Textilművek kitérő – Téglagyár – Belvárosi temető kitérő – Rabtemető kitérő (később Postás Sporttelep) – Lemezgyár – Dorozsma állomás – Dorozsma állomási kitérő – Dorozsmai út 82. – Tisztviselő telep – Zsilip – Eszes-malom – István utca – Dorozsma |
1963. november 11-től | I. kórház – Dorozsma | I. kórház – Marx tér – Bakay Nándor utca – Veresács utca – Kálvária kitérő – II. Kórház – Textilművek kitérő – Téglagyár – Belvárosi temető kitérő – Rabtemető kitérő (később Postás Sporttelep) – Lemezgyár – Dorozsma állomás – Dorozsma állomási kitérő – Dorozsmai út 82. – Tisztviselő telep – Zsilip – Eszes-malom – István utca – Dorozsma |
1971-től | Úttörő tér – Dorozsma | Úttörő tér (Kálvária tér) – II. Kórház – Textilművek kitérő – Téglagyár – Belvárosi temető kitérő – Rabtemető kitérő (később Postás Sporttelep) – Lemezgyár – Dorozsma állomás – Dorozsma állomási kitérő – Dorozsmai út 82. – Tisztviselő telep – Zsilip – Eszes-malom – István utca – Dorozsma |
1972. január 1-től | Előregyártó telep – Dorozsma | Előregyártó telep – Dorozsma állomási kitérő – Dorozsmai út 82. – Tisztviselő telep – Zsilip – Eszes-malom – István utca – Dorozsma |
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ „Időutazás a Délmagyarral: Öt község Szeged városrésze lett”, delmagyar.hu, 2009. augusztus 28.. [2013. október 29-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2013. október 27.)
- ↑ Helytörténet > Dorozsma története 1948 után. kiskundorozsma.hu. [2013. október 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. október 6.)
- ↑ „Keddtől végig közlekedik a 3 és 3F-es villamos”, szegedma.hu, 2011. január 31.. [2013. október 4-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2013. október 3.)
- ↑ Szerdától 3-as villamosvonal-felújítás vágányzárral, terelésekkel. ujpalyan.hu. (Hozzáférés: 2013. október 3.)
- ↑ „Visszatért és kávézó marad a 7-es villamos Szegeden”, hvg.hu, 2012. november 13. (Hozzáférés: 2013. október 7.)
- ↑ „Szeged 1000-es Nosztalgia villamos”, muemlekek.info. [2013. március 27-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2013. október 7.)
- ↑ „Frissítőkúrán a büfévillamos”, iho.hu, 2011. október 8. (Hozzáférés: 2013. október 7.)
Források
[szerkesztés]- Bajsz Gábor: A 7-es villamos: A szeged-kiskundorozsmai villamosvasút története. Szeged: (kiadó nélkül). 2005. ISBN 963-460-2290
- Nagy István – Elek István – Terhes Sándor – SZKT: 100 éves a szegedi villamos. (hely nélkül): Szegedi Egyetemi Kiadó. 2008. ISBN 9789637356858
- „Elveszett végállomás Szegeden”, iho.hu, 2011. február 20.. [2013. október 7-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2013. október 5.)