Alicia Keys
Alicia Augello Cook (New York, 1981. január 25. –),[2] művésznevén Alicia Keys többszörös Grammy-díjas amerikai R&B/soulénekes és dalszerző. Több mint harmincmillió albuma kelt el világszerte,[3][4] számos díjat nyert, köztük tizenöt Grammy-díjat, tizenhét Billboard Music Awardot és három American Music Awardot. Drámai kontraalt hangja három oktávot ölel át. Legnagyobb példaképének Stevie Wondert tartja.[1]
Alicia Keys | |
![]() | |
2019-ben | |
Életrajzi adatok | |
Születési név | Alicia Augello Cook |
Álnév | Alicia Keys |
Született | 1981. január 25. (43 éves)![]() |
Házastársa | Swizz Beatz (2010. július 31. – ) |
Szülei | Teresa Augello Craig Cook |
Iskolái |
|
Pályafutás | |
Műfajok | "kortárs R&B", soul, neosoul |
Aktív évek | 1997– |
Hangszer | ének, zongora, cselló, billentyűsök |
Hang | kontraalt[1] |
Díjak |
|
Tevékenység |
|
Kiadók | Columbia, J Records |
IPI-névazonosító |
|
![]() | |
Alicia Keys aláírása | |
Alicia Keys weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Alicia Keys témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Első albuma, a 2001-ben megjelent Songs in A Minor világszerte nagy sikert aratott, több mint tizenegymillió példányban kelt el,[5] és 2002-ben öt Grammy-díjat nyert, köztük a legjobb új előadónak és az év dalának járót (utóbbit a Fallin’ című dalért). Második stúdióalbuma, a The Diary of Alicia Keys 2003-ban jelent meg, és hasonlóan sikeres lett, kilencmillió példányban kelt el[6] és 2005-ben négy Grammy-díjat nyert. Ugyanebben az évben jelent meg Unplugged című koncertfelvétele. harmadik, As I Am című stúdióalbuma, ami 2007-ben jelent meg, csaknem hatmillió példányban kelt el,[7] ezzel Keys az évtized egyik legtöbb lemezt eladó énekese lett. Saját nemzedékéből egyike annak a kevés művésznek, aki felkerült a Billboard Hot 100 „minden idők legsikeresebb Hot 100 előadója” listájára.[8]
A korai évek
szerkesztésKeys New York Cityben született, Manhattan Harlem városrészében, Teresa (Terri) Augello színésznő és Craig Cook légikísérő egyetlen gyermekeként.[9] Anyja ír és olasz, apja jamaicai származású.[10] Keysnek nem voltak gondjai félvér származásával.„New Yorkban nőttem fel, és hála Istennek, sosem kellett átmennem ezen a 'nem vagy elég fekete, nem vagy elég fehér' dolgon, mint a félvérek általában. Soha. Persze szembesültem előítéletekkel, de sosem kellett megküzdenem a két felemmel.”[11]
Szülei korán elváltak, Keyst anyja nevelte fel Manhattan Hell’s Kitchen negyedében.[12] 1985-ben több más lánnyal együtt Rudy Huxtable vendégeit játszották a The Cosby Show egyik, Slumber Party („Pizsamaparti”) című epizódjában.[13] Hétévesen kezdett zongorázni, olyan szerzők műveit tanulta, mint Beethoven, Mozart, illetve kedvence, Chopin.[14] Művésznevét tizenhat évesen választotta; eredetileg Wilde lett volna, menedzsere javasolta a Keys nevet, ami álmában jutott az eszébe. Alicia úgy érezte, ez a név illik hozzá, mint személyhez és mint előadóhoz.[15] (A keys leggyakoribb jelentése „kulcsok”, de jelenti a hangszerek billentyűit is.)
Keys három év alatt elvégezte a manhattani előkelő Professional Performing Arts School középiskolát, és felvették a Columbia Egyetemre, amit azonban négy héttel később otthagyott, hogy zenei karrierbe kezdjen.[16] Leszerződött Jermaine Dupri So So Def lemezcégéhez, melynek kiadványait akkoriban a Columbia Records terjesztette. A Dah Dee Dah (Sexy Thing) című dal, melyet Keys énekelt és melynek társszerzője is volt, felkerült az 1997-ben nagy sikert aratott Men in Black című film filmzenealbumára. Ez volt Keys első profi felvétele, kislemezen azonban nem jelent meg, és a Columbia Recordshoz fűződő szerződése is felbomlott. Keyst ezután Clive Davis szerződtette le az Arista Recordshoz, ami aztán megszűnt.[2] Keys követte Davist annak újonnan alapított lemezcégéhez, a J Recordshoz, ahol először két dalt vett fel: a Rock wit U-t, ami a 2000-ben megjelent Shaft betétdala volt és később felkerült Keys első albumára is, valamint a Rear View Mirrort, ami a 2001-ben megjelent Dr. Dolittle 2 betétdala és később megjelent a Fallin’ kislemezen is. Keys ezután megjelentette első albumát.
Zenei pályafutása
szerkesztésSongs in A Minor (2001)
szerkesztésAz első stúdióalbum, a Songs in A Minor („Dalok A-mollban”) 2001. június 5-én jelent meg. Az első héten 235 000 példányban kelt el, azóta összesen több mint tízmilliót adtak el belőle világszerte.[5] Ezzel Keys az USA-ban és külföldön is megalapozta hírnevét. Az Egyesült Államokban ő lett 2001 legtöbb lemezt eladó új előadója és legtöbb lemezt eladó R&B-énekese is.[17] Az album nagyrészt kedvező kritikákat kapott.
Az album első kislemeze, a Fallin’ hat hetet töltött az amerikai Billboard Hot 100 első helyén.[18] A második kislemez, az A Woman’s Worth legmagasabb helyezése ugyanezen a listán a 3. volt.[19] Keys öt Grammy-díjat kapott az albumért a 44. Grammy-díjkiosztón; ezzel ő lett a második női szólóelőadó, aki egyetlen díjkiosztón öt Grammyt kapott (az első Lauryn Hill volt a 41. díjkiosztón).[20]
A 2001. szeptember 11-ei terrortámadást követő jótékonysági koncerten Keys Donny Hathaway 1973-ban megjelent Someday We’ll All Be Free című dalának feldolgozását adta elő.[21] Ez hallható a 2002. október 22-én megjelent Remixed & Unplugged in A Minor című albumon is, melyen a Songs in A Minor egyes dalainak remixei és akusztikus előadásai hallhatóak.
2002-ben dalszerzőként, társproducerként és háttérénekesként közreműködött Christina Aguilera Stripped című albumán, az Impossible című számon.[22]
The Diary of Alicia Keys (2003)
szerkesztésKeys második albuma, a The Diary of Alicia Keys („Alicia Keys naplója”) 2003. december 2-án jelent meg. Az album, mely kedvező kritikai fogadtatást kapott, a Billboard 200 slágerlista első helyén nyitott, az első héten 618 000 példány kelt el belőle, azóta pedig az Egyesült Államokban 4.4 millió,[23][24] világszerte kilencmillió.[25] Ezzel az USA-ban ez lett a hatodik legtöbb példányban elkelt album női előadótól (második, ha a női R&B-előadókat nézzük).[26] Az album első két kislemeze, a You Don’t Know My Name és az If I Ain’t Got You a top 5-be jutottak a Billboard Hot 100-on, a harmadik kislemez, a Diary a top 10-be, a negyedik, a Karma pedig a 20. helyre került a Hot 100-on és a harmadikra a Top 40 Mainstream slágerlistán. Az If I Ain’t Got You lett a Billboard Hot R&B/Hip-Hop Songs slágerlista hatvanhárom éves története folyamán az első olyan dal női előadótól, ami több mint egy évig maradt a listán, megdöntve Mary J. Blige Your Child című dalának rekordját (49 hét). Keys 2004 legtöbb lemezt eladó női R&B-előadója lett.
A 2004-es MTV Video Music Awards díjkiosztón Keys If I Ain’t Got You videóklipje nyerte el a legjobb R&B-videóklipnek járó díjat.[27] A 2005-ös díjkiosztón ugyanezt a díjat a Karma klipje is elnyerte.[28]
A 47. Grammy-díjkiosztón, 2005-ben Keys előadta az If I Ain’t Got You-t, majd Jamie Foxxszal és Quincy Jonesszal együtt a Georgia on My Mind című Hoagy Carmichael-dalt, ami Ray Charles előadásában vált híressé 1960-ban.[29] Ezen a díjkiosztón Keys négy Grammy-díjat nyert, hármat az albumért és dalaiért, egyet pedig a My Boo című dalért, melyet Usherrel énekelt.[30] A négy elnyert díj mellett négy jelölést is kapott ebben az évben.[31]
Unplugged (2005)
szerkesztésKeys 2005. július 14-én fellépett az MTV zenetévé MTV Unplugged sorozatán belül a Brooklyni Zeneakadémián.[32] A koncerten Keys nemcsak jól ismert dalait adta elő, hanem több feldolgozást is (némelyiket vendégelőadók közreműködésével, Common és Mos Def rapperekével, illetve Damian Marley reggae-zenésszel és Adam Levine-nal, a Maroon 5 frontemberéével). Ezen a koncerten mutatott be két újonnan írt dalt is, a Stolen Momentset és az Unbreakable-t. Utóbbi az album első kislemeze lett, a 4. helyig jutott a Billboard Hot R&B/Hip-Hop Songs és a 34-ikig a Hot 100 slágerlistán, valamint 2005 végén tizenegy hétig vezette a Billboard Hot Adult R&B Airplay rádiós játszásokon alapuló slágerlistát.[33] A koncert CD-n és DVD-n is megjelent 2005. október 11-én. Az album az amerikai Billboard 200 első helyén nyitott az első héten elkelt 196 000 példánnyal. Azóta az USA-ban egymillió,[34] világszerte kétmillió példányban kelt el.[5] Ez volt az első MTV Unplugged album női előadótól, ami a slágerlista első helyén nyitott, és a legsikeresebb a listán a Nirvana 1994-ben kiadott MTV Unplugged in New York albuma óta. A 48. Grammy-díjkiosztón az Unplugged album négy jelölést kapott. Ugyanebben az évben három NAACP Image Awardot is elnyert.[35]
As I Am (2007)
szerkesztésA Rolling Stone magazin már 2005 decemberében jelentette, hogy Keys és dalszerzőpartnere, Kerry „Krucial” Brothers 2006 második felében kezd komolyan dolgozni a harmadik stúdióalbumon.[36] Címét – As I Am – Keys a 2007-es BET Awards díjkiosztón adott interjújában erősítette meg június 26-án.[37] Az album 2007. november 13-án jelent meg. 2007 elején Keys az MTV-nek beszélt az albumról: „Remekül kezd összeállni. Teljesen beleszerelmesedtem ebbe az albumba. Annyira friss és új.”[38]
Az As I Am a Billboard 200 első helyén nyitott, az első héten 742 000 példány kelt el belőle, több, mint Keys előző albumaiból. 2007-ben csak egy olyan hét volt, amikor valamelyik albumból ennél több kelt el, és női szólóelőadótól ennyi lemezt egy héten utoljára 2004-ben adtak el (Norah Jones: Feels like Home.) Azzal, hogy egymás után négy albuma vezette az amerikai albumslágerlistát, Keys holtversenybe került Britney Spearsszel; más női előadónak nem volt egymás után négy olyan albuma, ami az első helyen nyitott volna. Az album a nemzetközi egyesített slágerlistán is az első helyen nyitott, az első héten 876 000 eladott példánnyal. A második héten 359 000 példányt adtak el az As I Amből, ezzel két hét alatt több mint egymillió kelt el belőle. Az első kislemeze, a No One lett Keys harmadik listavezető dala a Billboard Hot 100-on és az ötödik listavezető a Hot R&B/Hip-Hop Songs listán. Az 50. Grammy-díjkiosztón a dal két díjat nyert. A díjátadó ünnepséget Keys nyitotta meg; először Frank Sinatra 1950-es dalát, a Learnin’ the Blues-t énekelte el „duettként” a kivetítőn archív felvételen látható Sinatrával, később a No One-t adta elő John Mayerrel.
Az album második kislemeze, a Like You’ll Never See Me Again, ami 2007 végén jelent meg, a Billboard Hot 100-on bejutott a top 15-be, az R&B-slágerlistán pedig az első helyre került. A harmadik kislemez, a Teenage Love Affair az R&B-slágerlista 3. helyéig jutott. Keys előadta a dalt a BET Awards '08 díjkiosztón június 24-én. Itt több, 1990-es évekbeli R&B-slágert is előadott az eredeti előadókkal együtt: a Weak-et az SWV-vel, a Hold On-t az En Vogue-gal és a Waterfalls-t a TLC-vel, az SWV-vel és az En Vogue-gal. Ezen a díjátadón elnyerte a legjobb női R&B-előadónak járó díjat.[39]
Az album negyedik, utolsó kislemeze a Superwoman.[40]
Quantum of Solace (filmzene) (2008)
szerkesztésAlicia Keys és Jack White énekelték fel a 22. James Bond-film, a Quantum of Solace egyik betétdalát. Az Another Way to Die lett az első olyan Bond-filmzene, amit duettként adtak elő. A dal szerzője és producere White, aki gitározik is a dalban, Keys pedig zongorázik. A dal klipjét Torontóban forgatták 2008. szeptember 6-án, mikor Keys a Torontói Nemzetközi Filmfesztiválon járt új filmje, a The Secret Life of Bees promóciójának részeként, White pedig az elektromos gitár történetéről szóló It Might Get Loud című dokumentumfilm miatt.[41] A dal rádiópremierje világszerte szeptember 18-án volt,[42] a filmzenealbum pedig október 28-án jelent meg.
Október 20-án a TV Guide bejelentette, hogy Keys öt American Music Award-jelölést kapott az As I Am albumért.
Alicia Keys új stúdiót nyitott a New York-i Long Islanden. A The Oven Studios tulajdonosai Keys és zeneszerzőpartnere, Kerry „Krucial” Brothers.[43] A stúdió tervezője John Storyk, aki Jimi Hendrix Electric Lady Studios-ának tervezője is. Keys és Brothers a KrucialKeys Enterprises alapítói is,[36] azé a dalszerző- és producercsapaté, ami Keys sikere mögött áll.
Filmes karrier
szerkesztésTV
szerkesztésKeys először 1985-ben szerepelt képernyőn, a Cosby Show Slumber Party című epizódjában, amelyet 1985. március 28-án vetítettek először. Egy Maria nevű kislányt játszott, Rudy (Keshia Knight Pulliam) egy barátját. A szereplők közt Alicia Cook néven sorolják fel; ez az egyetlen olyan szereplése, ahol az eredeti nevén említik.
A 2000-es évek elején Keys kisebb szerepeket vállalt tévésorozatokban (Charmed, American Dreams.) 2006 októberének elején a marslakó anyuka hangját adta a The Backyardigans című, gyermekeknek készült tévésorozat egy epizódjában, és elénekelt egy dalt is, Almost Everything Is Boinga Here címmel.
A Fresh Takes című minisorozatban, ami az MTV-n ment 2008 március-áprilisában, Keys játssza az egyik főszerepet. A sorozat három barátnőről szól, akik a huszonévesek mindennapi életét élik.
Mozifilmek
szerkesztésKeys először 2007-ben szerepelt mozifilmben, a Smokin' Acesben, amelyben egy Georgia Sykes nevű orgyilkost alakított. A filmben szerepelt még Ben Affleck, Ray Liotta, Common, Andy Garcia, Taraji P. Henson, Jeremy Piven és Ryan Reynolds is. Színésztársai dicsérték Keyst; Reynolds azt mondta róla, természetes tehetsége van a színjátszáshoz, és meglepő, hogy korábban nem szerepelt filmben.[44] Dicsérték teljesítményét második filmjében, a The Nanny Diariesben is, mely az azonos című, 2002-ben megjelent könyvön alapul. Keys a főszereplő legjobb barátnőjét, Lynette-et alakítja.[45]
Keys és régóta vele dolgozó menedzsere, Jeff Robinson a Disneyvel is aláírtak egy szerződést, első filmjük az 1958-ban bemutatott Bell, Book and Candle című vígjáték feldolgozása lesz. Keys ebben egy boszorkányt játszik, aki bűbáj segítségével akarja elcsábítani vetélytársa vőlegényét.[46] Keys és Robinson egy tévés produkciós céget is alapítottak, Big Pita néven.[47] Első tévésorozatukat Keys élete ihlette, egy félvér gyermekről fog szólni, aki New Yorkban nő fel.[48] Keys egy készülő tévéfilm gyártásvezető producere is lesz, a film címét még nem jelentették be.[49]
Keys játszott a Sue Monk Kidd 2003-ban megjelent The Secret Life of Bees című könyvéből készült filmben is, Jennifer Hudsonnal és Queen Latifah-val. A film 2008. október 18-án került a mozikba, rendezője Gina Prince-Bythewood.[50][51][52]
Egy készülő, az 1940-es években játszódó filmben, a Composition in Black and White-ban Keys Philippa Schuylert, egy félvér zongoristát alakítja.[53] A film megtörtént eseten alapul. A film elmeséli Schuyler ellentmondásos karrierjének történetét, anyjához és a fekete közösséghez fűződő nehéz kapcsolatát, írói pályafutását és helikopterbalesetben történt halálát. Keyst különösen megfogta, hogy a filmben félvér nőt alakíthat és zongorázhat, ahogy a történet összetettsége is. „Nagyon mély történet; az anyjához fűződő kapcsolata egészen odáig eljut, hogy Philippa Európába megy és spanyolnak adja ki magát, hogy játszhasson és normális életet éljen” – mondta Keys, és hozzátette, Halle Berryvel együtt nagyon várják a forgatás kezdetét. Keys vonzódik az 1930-as, 40-es évekhez; hisz a reinkarnációban és nem tartja kizártnak, hogy akkor is élt.[54]
Jótékonyság
szerkesztésKeys híres jótékonysági tevékenységéről is. Egyik alapítója és nagykövete a Keep a Child Alive nonprofit kezdeményezésnél, ami életmentő gyógyszereket biztosít Afrikában élő, HIV-fertőzött és AIDS-es gyermekeknek és in hozzátartozóiknak. Keys és a U2 frontembere, Bono a 2006-os AIDS Világnapja alkalmából feldolgozták Peter Gabriel és Kate Bush Don’t Give Up című számát, Don’t Give Up (Africa) címmel, hogy felhívják a világ figyelmét az afrikai állapotokra.
Keys számos afrikai országot meglátogatott, köztük Ugandát, Kenyát és Dél-Afrikát is,[55][56] hogy felhívja a figyelmet az AIDS-es és az AIDS által veszélyeztetett gyermekek gondozásának szükségességére. Afrikai munkásságáról 2008.július 4-én megjelent egy dokumentumfilm is, Alicia in Africa címmel.[57]
Keys a Frum tha Ground Up szóvivője is, egy jótékonysági szervezeté, ami amerikai fiatalokat motivál arra, hogy érjenek el sikert. Más humanitárius rendezvényeken is részt vett, fellépett a Live 8 koncertsorozat keretén belül is, melynek célja, hogy rávegye a G8 vezetőit, hogy duplázzák meg az Afrikának szánt segélyeket, engedjék el az afrikai országok tartozásait legyenek igazságosak a velük való kereskedelemben. 2005 augusztusában a ReAct Now: Music & Relief keretén belül is fellépett, hogy segítsen pénzt gyűjteni a Katrina hurrikán áldozatai számára. 2007. július 7-én Keith Urbannel együtt előadta a The Rolling Stones 1969-es, Gimme Shelter című számát a New Jersey-i East Rutherfordben, a Live Earth koncertsorozat keretén belül.
2007. december 11-én több más előadóval részt vett a Nobel-békedíj koncerten Oslóban. A koncertet több mint száz országban közvetítették.[58]
Tears for Water: Songbook of Poems and Lyrics
szerkesztés2004-ben jelent meg első verseskötete, a Tears for Water: Songbook of Poems & Lyrics. Verseiben legbensőbb gondolatait fejezi ki számtalan témáról: az életről, tapasztalatairól érzelmeiről, a modern társadalomról, érintve olyan témákat, mint a háború, prostitúció, politika, demokrácia, vagy akár a spanyolországi táj. Verseinek formája szabadvers. A kötet tartalmazza Keys első két albumának dalszövegeit is és pár mondatot néhány verse hátteréről és arról, miért írta őket.
- Keys, Alicia. Unplugged. Hal Leonard Corporation (2006). ISBN 1-4234-0822-5
- Keys, Alicia. How Can I Keep from Singing?: Transforming the Lives of African Children and Families Affected by AIDS. Umbrage (2006). ISBN 1-884167-60-8
Magánélet
szerkesztésKeys és Swizz Beatz producer 2010 májusában erősítette meg, hogy eljegyezték egymást.[59] Július 31-én Korzika szigetén összeházasodtak,[60] de szükség lesz még egy polgári szertartásra, hogy házasságuk az Egyesült Államokban is érvényes legyen.[61] Első kisfiuk, Egypt Daoud Ibarr Dean 2010. október 14-én, a második kisfiú Genesis Ali Dean, 2014 decemberben született meg.[62][63][64]
Diszkográfia
szerkesztés- Songs in A Minor (2001)
- Remixed & Unplugged in A Minor (2002)
- The Diary of Alicia Keys (2003)
- Unplugged (2005)
- As I Am (2007)
- Remixed (2008)
- The Element of Freedom (2009)
- Girl On Fire (2012)
- Here (2016)
- The Vault Playlist, Vol. 1. EP (2017)
Filmográfia
szerkesztésMozifilmek
szerkesztésÉv | Cím | Szerep |
---|---|---|
2007 | Smokin' Aces | Georgia Sykes |
The Nanny Diaries | Lynette | |
2008 | The Secret Life of Bees | June Boatwright |
Televízió
szerkesztésÉv | Cím | Szerep | Epizód |
---|---|---|---|
1985 | The Cosby Show | Maria | Slumber Party (I. évad, 22. epizód) |
2001 | Charmed | P3 VIP Patron | Size Matters (IV. évad, 5. epizód) |
2003 | American Dreams | Fontella Bass | Rescue Me (II. évad, 6. epizód) |
2003 | The Proud Family | Saját maga | The Good, the Bad, and the Ugly (III. évad, 46. epizód) |
2005 | Sesame Street | Saját maga | 36. évad |
2006 | The Backyardigans | Marslakó mama (hang) | Mission to Mars (II. évad, 1. epizód) |
2007 | Cane | Saját maga | One Man Is an Island (I. évad, 7. epizód) |
2007 | Elmo's Christmas Countdown | Saját maga | Karácsonyi különkiadás |
2008 | Dove 'Fresh Takes' | Alex | Mind az öt epizódban |
2010 | American Idol | Saját maga | Mentorként |
Könyvek
szerkesztés- Keys, Alicia. Songs in A Minor. Hal Leonard Corporation (2001). ISBN 0-634-03776-5
- Keys, Alicia. The Diary of Alicia Keys. Hal Leonard Corporation (2004). ISBN 0-634-07764-3
- Keys, Alicia. Tears for Water: Songbook of Poems and Lyrics. G. P. Putnam's Sons (2004). ISBN 0-425-20560-6
Turnék
szerkesztés- Amerikai turné (2001)
- Európai turné (2001–2002)
- Ázsiai/ausztrál turné (2004)
- Verizon Ladies First turné (2004) (Beyoncéval és Missy Elliott-tal)
- Európai turné (2004)
- The Diary turné (USA) (2005)
- As I Am turné (Európa, Észak-Amerika, Ázsia, Óceánia) (2008)
- The Freedom Tour (Észak-Amerika, Európa, Afrika) (2010)
Jegyzetek
szerkesztés- ↑ a b Alicia Keys bio.. [2008. július 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 19.)
- ↑ a b Alicia Keys Biography. AllMusic. (Hozzáférés: 2008. november 2.)
- ↑ Archivált másolat. [2008. december 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 19.)
- ↑ Orf, Chris Hansen: R&B queen Alicia Keys to play Dodge Theatre. East Valley Tribune, 2008. július 22. [2008. október 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 8.)
- ↑ a b c Donovan, Dave: Alicia Keys, Melissa Etheridge, Annie Lennox, Juanes, KT Tunstall, Earth, Wind & Fire and Junoon to celebrate peace through music at 2007 Nobel Peace Prize Concert December 11 in Norway. Nobel Peace Prize, 2007. október 19. [2008. február 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. január 18.)
- ↑ Iwuagwu, Chibuzor: The Diary of Alicia Keys re-releases this fall. The Equinox, 2004. szeptember 30. [2008. január 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. január 18.)
- ↑ J Records. [2007. szeptember 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. szeptember 22.)
- ↑ The Billboard Hot 100 All-Time Top Artists (80-61). Billboard. [2012. május 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 8.)
- ↑ Catlin, Roger: Alicia Keys: Music's Hottest New Act - 10 Things You Didn't Know. The Cincinnati Post, 2002. február 7. [2011. augusztus 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. december 10.)
- ↑ Vineyard, Jennifer: Alicia Keys' Early Years to Be Made into a TV Series. MTV, 2006. január 12. [2008. december 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 3.)
- ↑ Alicia Keys - Keys Avoids Mixed Race Abuse. Contactmusic.com, 2004. december 1. (Hozzáférés: 2008. november 8.)
- ↑ Ojumu, Akin: Soul sister. Guardian.co.uk, 2003. november 16. (Hozzáférés: 2007. január 6.)
- ↑ "Slumber Party". The Cosby Show. March 28, 1985. No. 1, episode 22.
- ↑ Akassy, Hugues-Denver: Singer Alicia Keys Pours Heart into AIDS Fight in Africa. Orbite Television. [2008. november 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. február 5.)
- ↑ Vineyard, Jennifer: Alicia Keys Nearly Spills Secrets to Jane'. MTV News, 2006. január 18. [2008. március 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. március 7.)
- ↑ Pareles, Jon: Music; To Be Alicia Keys: Young, Gifted and in Control. The New York Times, 2002. január 27. (Hozzáférés: 2008. november 8.)
- ↑ Anitai, Tamar: MTV Artist of the Week: Alicia Keys. MTV, 2007. november 12. [2015. május 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 9.)
- ↑ Martens, Todd: Alicia Keys' U.S. Tour Bows Jan. 22. Billboard, 2001. december 4. [2012. július 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 9.)
- ↑ Jeckell, Barry A.; Mitchell, Gail: 'Totally Hits 2002' Packs in 20 Top Tracks. Billboard, 2002. május 2. (Hozzáférés: 2008. november 9.)[halott link]
- ↑ Yes, America, Amy Winehouse Is a Star. BBC America, 2008. február 11. (Hozzáférés: 2008. február 13.)
- ↑ Samuels, Allison: Alicia Keys. Newsweek, 2001. december 31. (Hozzáférés: 2008. november 9.)
- ↑ Reid, Shaheem: Christina Aguilera, Alicia Keys Party Up for 'Impossible'. MTV, 2002. június 25. [2008. december 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 9.)
- ↑ Letkemann, Jessica: Keys Doubles Dion's Online Buzz. Billboard, 2007. november 14. [2012. július 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 14.)
- ↑ Hope, Clover: Keys Pleasantly Surprised By Grammy Nominations. Billboard, 2006. február 3. [2013. január 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. november 14.)
- ↑ Iwuagwu, Chibuzor: The Diary of Alicia Keys re-releases this fall. The Equinox, 2004. szeptember 30. [2008. január 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. január 18.)
- ↑ Ah-young, Chung: R&B Diva Alicia Keys in Town. The Korea Times, 2008. június 3. (Hozzáférés: 2008. november 14.)
- ↑ MTV Awards 2004: The winners. BBC, 2004. augusztus 30. (Hozzáférés: 2008. november 14.)
- ↑ Barkham, Patrick: Green Day takes top honours at MTV awards ceremony. The Guardian, 2005. augusztus 30. (Hozzáférés: 2008. november 14.)
- ↑ Late Ray Charles tops Grammy Awards. The Guardian, 2002. február 15. (Hozzáférés: 2008. november 14.)
- ↑ 2005 Grammy Award Winners. CBS News, 2005. február 13. (Hozzáférés: 2008. november 9.)
- ↑ Grammy Award nominees in top categories. USA Today, 2004. december 7. (Hozzáférés: 2008. november 9.)
- ↑ Jenison, David: Keys Plugs In at No. 1. Yahoo! Music, 2005. október 19. [2006. május 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 7.)
- ↑ Hot Adult R&B Airplay. Billboard. [2007. szeptember 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. szeptember 7.)
- ↑ Hope, Clover: Keys Craves 'Strange as Hell' Collaborations. Billboard, 2006. január 24. [2006. október 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 4.)
- ↑ Image Awards Honor Foxx, Keys, Carey. Billboard, 2006. február 26. [2007. március 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 4.)
- ↑ a b Leroy, Dan: Alicia Collaborator Krucial Goes Solo. Rolling Stone, 2005. december 7. (Hozzáférés: 2006. december 7.)[halott link]
- ↑ Keck, William: Grand night for divas at BET Awards. USA Today, 2007. június 27. (Hozzáférés: 2007. június 30.)
- ↑ Carroll, Larry: Alicia Keys Kills — Literally — In Film Debut, 'Smokin' Aces'. MTV Movie News, 2007. január 2. [2009. február 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. február 1.)
- ↑ Kanye West, UGK Win Big At BET Awards, But Ne-Yo, Alicia Keys, Lil Wayne Performances Steal The Show. MTV, 2008. június 25. [2009. március 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. június 24.)
- ↑ Alicia Mulls Next Album, New Single. Billboard, 2008. április 28. [2008. június 1-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. május 20.)
- ↑ https://web.archive.org/web/20081122164538/http://www.theglobeandmail.com/servlet/story/RTGAM.20080906.WBfilmfest20080906135135/WBStory/WBfilmfest
- ↑ http://www.gigwise.com/news/46174/jack-white-and-alicia-keys-james-bond-theme-given-world-premiere
- ↑ Weiss, David: Alicia Keys Opens Recording Studio in New York. Mix, 2005. október 1. [2006. szeptember 7-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 7.)
- ↑ Interview : Alicia Keys. Moviehole.net, 2006. december 28. [2007. február 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. március 8.)
- ↑ Carroll, Larry: Alicia Keys Works Her Hollywood Mojo, Joins Johansson in 'Nanny Diaries'. MTV Movie News, 2006. április 13. [2006. december 10-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 7.)
- ↑ MTV News staff report: For The Record: Quick News On Justin Timberlake, Michael Jackson, Britney Spears, 'Snakes On A Plane' & More. MTV News, 2006. július 14. [2006. augusztus 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 9.)
- ↑ Elber, Lynn: Alicia Keys forms production company. The Seattle Times, 2006. január 18. (Hozzáférés: 2006. december 9.)
- ↑ Vineyard, Jennifer: Alicia Keys' Early Years to Be Made into a TV Series. MTV News, 2006. január 12. [2006. április 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 9.)
- ↑ Andreeva, Nellie and Speight, Kimberly: Keys, Simmons Bringing Projects to TV. Billboard, 2006. január 12. [2007. február 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 9.)
- ↑ Zeitchik, Steven: Dakota Fanning and Alicia Keys drawn to "Bees". Reuters, 2007. december 20. (Hozzáférés: 2007. december 29.)
- ↑ Bolden, Janeé: Alicia Keys In Talks To Join Queen Latifah & Jennifer Hudson In Upcoming Movie. SOHH Soulful, 2007. december 21. [2007. december 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. december 29.)
- ↑ DPA: HOLLYWOOD BRIEFS: Dakota Fanning, Alicia Keys as beekeepers. EarthTimes.org, 2007. december 26. [2020. november 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. december 29.)
- ↑ Vineyard, Jennifer: Alicia Keys To Play Biracial Piano Prodigy In First Movie. MTV Movie News, 2004. május 14. [2009. szeptember 7-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 7.)
- ↑ Reader's Digest, December 2005, p. 121
- ↑ Alicia Keys and 'Keep a Child Alive' Visit AHF's Ithembalabantu Clinic, Free AIDS Clinic in Durban, South Africa Run by AIDS Healthcare Foundation. PRNewswire, 2006. április 18. [2011. október 11-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 4.)
- ↑ Alicia Keys in Kenya for HIV Project. CBS News, 2006. április 6. [2007. május 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2006. december 4.)
- ↑ Alicia Keys…New Superwoman Clip. alicakeys.com. [2008. június 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. június 20.)
- ↑ Nobel Peace Prize Concert 2007. NobelPeacePrize.org. [2007. december 7-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. december 11.)
- ↑ Laudadio, Marisa: Alicia Keys and Swizz Beatz Are Engaged – and Expecting!. People. Time, 2010. május 27. (Hozzáférés: 2010. május 27.)
- ↑ Baertlein, Lisa: Alicia Keys Marries Swizz Beatz. Billboard. Nielsen Business Media, 2010. augusztus 2. (Hozzáférés: 2010. augusztus 2.)
- ↑ Serpe, Gina: Call Her Mrs. Beatz: Alicia Keys Weds!. EOnline. EOnline, 2010. augusztus 1. (Hozzáférés: 2010. augusztus 1.)
- ↑ Archivált másolat. [2010. október 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. október 16.)
- ↑ Pals: Alicia Keys Is Secretly Engaged!. US Magazine. (Hozzáférés: 2010. május 17.)
- ↑ Greer, Carlos: Alicia Keys Has a Baby Boy. People. People, 2010. október 15. (Hozzáférés: 2010. október 15.)
További információk
szerkesztés- Hivatalos oldal
- Alicia Keys a Facebookon
- Alicia Keys a PORT.hu-n (magyarul)
- Alicia Keys az Internetes Szinkronadatbázisban (magyarul)
- Alicia Keys az Internet Movie Database-ben (angolul)
- Alicia Keys a Rotten Tomatoeson (angolul)
- Alicia Keys az AllMusicon
- Alicia Keys-dalszövegek és fordításuk