שמעון שירזי
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/he/thumb/9/98/Shirazi2013.jpg/250px-Shirazi2013.jpg)
שמעון שירזי (נולד ב-1963 בתל אביב) הוא מפיק מסיבות ישראלי שהתפרסם במיוחד הודות למסיבות הנושא ומסיבות הגייז שהפיק ועיצב מאז 1991.
חייו
[עריכת קוד מקור | עריכה]שירזי נולד בלב העיר תל אביב. משפחתו התגוררה ברחוב שינקין. אימו עבדה כמארחת במועדון של רפי שאולי (מקים מועדון הלילה הראשון בישראל). אביו, זקי שירזי, הקים בשנות ה-70 וה-80 תפאורות לסרטים ישראלים כמו "קזבלן", "מציצים", "הבית ברחוב שלוש" ו"חגיגה לעיניים", וגם להפקות בינלאומיות שצולמו בארץ (מחץ הדלתא, רמבו 3 והמיני סדרה משה שצולמה בסנטה קתרינה שבסיני). שירזי הצעיר התלווה לאביו אל הסטים שהקים, ונגע בבוהמה התל אביבית שעימה היו הוריו מקושרים. לאחר שבבית הספר ארגן מסיבות, הצטרף לרשת האופנה "ראש אינדיאני". תחילה היה מתאם אופנה, אך תוך זמן קצר הפך למעצב תצוגות אופנה.
ב-1991 הוזמן באופן חד פעמי לעצב מסיבה ב"מועדון הפינגווין" בתל אביב שיועדה למשוך אליה את הקהל החד מיני, אותו קהל המהווה גם היום את קהל היעד המרכזי לו מופנות מסיבותיו. מסיבת חוף שהפיק באולם הקטן זכתה להצלחה משמעותית הודות לקונטיינר של חול ים שנשפך ופוזר במועדון וגם איש הארטיק מהחוף שהוזמן. לאחר שעיצב מספר מסיבות נוספות, בחר לעזוב את עולם האופנה והקדיש את זמנו לעיצוב מסיבות.
את הקפיצה הגדולה בהפקות חווה שירזי לאחר שנתקל בחסמים ביורוקרטים שמנעו ממנו לערוך מסיבות בתל אביב, ולכן בחר לנדוד למועדון "האומן 17" בירושלים. המעבר מאולמות בתי הקולנוע והמרתפים האותנטיים והחמים אותם אכלס עד אותה עת בתל אביב, למבנה תעשייתי גדול ומשוכלל היה חד. לראשונה, מצא אולם גדול שיכול היה להכיל אלפי משתתפים ויותר מכל – לאפשר את הקמתן של תפאורות עצומות שטרם נראו במסיבות הישראליות.
בשנת 2011 גייס ארגון בלה דואגת אנשי לילה מובילים למען המאבק להעלאת המודעות ל-HIV והפיק לוח שנה "בלה דואגת" בהשתתפותם. אנשי לילה רבים ומובילים התגייסו למאבק והצטלמו ללוח השנה של "בלה דואגת" לאותה השנה.[5] בין המשתתפים היו: שירזי עצמו, אליוט, טלולה בונט, קיי-לונג ומובילי דעת קהל ואנשי לילה נוספים בקהילה הגאה.
בינואר 2013 נפתחה בבית העיר בתל אביב התערוכה "חותמת לילה" (אוצרת ראשית: איילת ביתן שלונסקי), שהוקדשה ליצירתו של שירזי המעצב לא רק את המסיבות שמפיק, אלא תרבות לילה שלמה שזכתה להציב את ישראל ככוח מוביל בתרבות המועדונים בעולם.
ביוני 2015, במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב, זכה שירזי להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב[1].
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ניסן שור, לרקוד עם דמעות בעיניים: ההיסטוריה של תרבות המועדונים והדיסקוטקים בישראל, תל אביב: רסלינג, 2008.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- יניב הלפרין, "אני ומסיבות זה כמו זוגיות", GoGay, 8 בינואר 2009
- דורון ברוש, מלך מסיבות הגייז פותח את הלב: ריאיון עם שמעון שירזי, באתר nrg, 12 ביוני 2009
- מיכאל יעקובסון, הלילה הזה כולו שירזי, באתר Xnet, 6 בינואר 2013
- רויטל ונונו, אדם: "המעריצות תמיד ידעו שאני גיי", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 16 בדצמבר 2013
- ג'ורג' אבני, בלעדי: איחוד היסטורי של מלכי חיי הלילה של תל אביב, באתר מאקו, 25 במרץ 2014
- אלינור פוקס, רוקד כשעצוב, באתר מאקו, 4 באוגוסט 2016
- עדי סמריאס, "אחרי הפסד הייתי חושב על המסיבה הבאה": שירזי חוגג 50 ומדבר על הכל, באתר "Time Out ישראל", 3 בינואר 2019
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ ג'ורג' אבני שיר נחמיאס, היכל הקהילה 2015: 40 המשפיעים בתולדות הקהילה, באתר מאקו, 7 ביוני 2015