meikkaaja
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]meikkaaja (10)
- henkilö, joka meikkaa (työkseen)
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈmei̯kːɑːjɑ/
- tavutus: meik‧kaa‧ja
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | meikkaaja | meikkaajat |
genetiivi | meikkaajan | meikkaajien (meikkaajain) |
partitiivi | meikkaajaa | meikkaajia |
akkusatiivi | meikkaaja; meikkaajan |
meikkaajat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | meikkaajassa | meikkaajissa |
elatiivi | meikkaajasta | meikkaajista |
illatiivi | meikkaajaan | meikkaajiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | meikkaajalla | meikkaajilla |
ablatiivi | meikkaajalta | meikkaajilta |
allatiivi | meikkaajalle | meikkaajille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | meikkaajana | meikkaajina |
translatiivi | meikkaajaksi | meikkaajiksi |
abessiivi | meikkaajatta | meikkaajitta |
instruktiivi | – | meikkaajin |
komitatiivi | – | meikkaajine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | meikkaaja- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]1. henkilö, joka meikkaa (työkseen)
Tälle sanan merkitykselle ei valitettavasti vielä ole lisätty käännöksiä, mutta voit halutessasi lisätä ne. |
Aiheesta muualla
[muokkaa]- meikkaaja Kielitoimiston sanakirjassa