huolestuminen
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]huolestuminen (38)
- teonnimi verbistä huolestua
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | huolestuminen | huolestumiset |
genetiivi | huolestumisen | huolestumisten huolestumisien |
partitiivi | huolestumista | huolestumisia |
akkusatiivi | huolestuminen; huolestumisen |
huolestumiset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | huolestumisessa | huolestumisissa |
elatiivi | huolestumisesta | huolestumisista |
illatiivi | huolestumiseen | huolestumisiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | huolestumisella | huolestumisilla |
ablatiivi | huolestumiselta | huolestumisilta |
allatiivi | huolestumiselle | huolestumisille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | huolestumisena (huolestumisna) |
huolestumisina |
translatiivi | huolestumiseksi | huolestumisiksi |
abessiivi | huolestumisetta | huolestumisitta |
instruktiivi | – | huolestumisin |
komitatiivi | – | huolestumisine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | huolestumise- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
huolestumis- |