korkea
Suomi
Adjektiivi
korkea (15) (komparatiivi korkeampi, superlatiivi korkein) (taivutus[luo])
- pitkä pystysuunnassa, laaja alhaalta ylös. Ei käytetä ihmisistä.
- Tämä tuoli on hyvin korkea.
- jonkin mitattavalta suureen suuri arvo
- Korkea verenpaine kasvattaa sydäninfarktin riskiä.
- Maaliskuussa 2022 bensan hinta on korkea.
- äänestä: suuritaajuinen, diskantti
- Tämä diskanttikaiutin on tarkoitettu aivan korkeimmille äänille.
- hyvä laatu
- korkea ammattitaito
- (fonetiikka, vokaalista) suppea
Ääntäminen
- IPA: /ˈkorkeɑ/, [ˈkʷo̞rk̟e̞ɑ̝]
- tavutus: kor‧ke‧a
Käännökset
1. korkeudeltaan suuri
Liittyvät sanat
Vastakohdat
Johdokset
Yhdyssanat
korkea-arvoinen, korkea-aste, korkeajännite, korkeakoulu, korkeakulttuuri, korkeapaine, korkeasuhdanne, korkeatuottoinen, korkeavarasto, tasakorkea
Substantiivi
- (maantiede) ylänkö
- (ilmatiede) korkeapaine
Taivutus
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | korkea | korkeat |
genetiivi | korkean | korkeiden korkeitten (korkeain) |
partitiivi | korkeaa korkeata |
korkeita |
akkusatiivi | korkea; korkean |
korkeat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | korkeassa | korkeissa |
elatiivi | korkeasta | korkeista |
illatiivi | korkeaan | korkeisiin korkeihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | korkealla | korkeilla |
ablatiivi | korkealta | korkeilta |
allatiivi | korkealle | korkeille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | korkeana | korkeina |
translatiivi | korkeaksi | korkeiksi |
abessiivi | korkeatta | korkeitta |
instruktiivi | – | korkein |
komitatiivi | – | korkeine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | korkea- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
1. maantiede
Ks. ylänkö |
2. ilmatiede
Ks. korkeapaine |
Liittyvät sanat
Viitteet
- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 15